Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/506/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Рачкелюк Ю. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Репело Олександра Вікторовича на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.,
за участі:
захисника – Репело О.В.,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12.03.2025 року о 23.28 годині в с.Верблюжка по вулиці Скопенка, 48 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат тестування 2,16 ‰. Чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник Репело О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підстав ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративною правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269853 від 13.03.2025 зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (результат алкотестера «Драгер» 2.16 проміле), а в акті зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення координації мови. Однак суть обставин, викладених у протоколі та доданих до нього документах не відповідає тим фактичним обставинам, які були встановлені в судовому засіданні та підтверджені доказами, а отже не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції у с. Верблюжка під час комендантської години. У ході спілкування з поліцейськими останні виявили різкий запах алкоголю з автомобіля та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці.
У той же час, поліцейські повідомили і це зафіксовано відеозаписом (23 год. 37 хв.), що ОСОБА_1 має право продути алкотестер Драгер, має право не продути, як захоче; якщо не продує - автоматично буде 130, якщо продує - тоже 130, але інший пункт ПДР України.
Однак, суд не взяв до уваги, що вказане роз`яснення процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та настання можливих негативних наслідків для водія не відповідає чинному законодавству та за своєю суттю є провокацією з боку працівників поліції до вчинення адміністративного правопорушення, адже, незалежно від дій водія працівники поліції складуть відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП.
Також, судом проігноровано, що працівниками поліції нічого не було повідомлено водію про можливість проходження медичного огляду у найближчій лікарні, якщо він буде не згоден з результатами алкотестера.
Таким чином, судом першої інстанції не було взято до уваги, що під час виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп 'яніння та складання протоколу стосовно нього, працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого передбачена законом процедура огляду особи на стан алкогольного сп`яніння не була дотримана, а долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути визнані допустимими доказами в очах стороннього та незацікавленого спостерігача.
Також, про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, свідчить тиск працівників поліції на ОСОБА_1 з тим, щоб останній написав розписку (із тексту якої слідує, що водій перебував у стані алкогольного сп`яніння) та поставив свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння («пиши розписку, бо заберемо авто на майдан; якщо не поставив підпис - не видамо тимчасовий дозвіл; попроще, бо заберете машину завтра із стоянки»). Проте, навіть цим обставинам судом першої уваги не було надано належної оцінки та зроблено помилковий висновок про Дотримання поліцейським процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Захисник вважає, що працівники поліції не дотрималися порядку встановлення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №269853 від 13.03.2025 та долучені до нього матеріали не можуть бути прийняті як докази винуватості ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника Репело О.В. у підтримку апеляційної скарги та перевіривши її доводи, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані норми закону узгоджуються з п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, яка передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції допущено не було.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 269853 від 13.03.2025 року, згідно якого, ОСОБА_1 12.03.2025 року о 23.28 годині в с.Верблюжка по вулиці Скопенка, 48 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820», результат тестування 2,16 ‰. Вказаний протокол підписаний особисто ОСОБА_1 без зауважень, пояснення надати відмовився;
- зобов`язанням ОСОБА_1 залишити автомобіль DAEWOO LANOS д.н.з НОМЕР_2 в с.Верблюжка, та не користуватися автомобілем до повного витверезіння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння - 2.16 ‰ погодився, що засвідчено підписом останнього;
-результатом тестування на алкоголь ОСОБА_1 проведений приладом ALCOTEST DRAGER 6820, тест № 821, результат тесту — 2.16 ‰, який підписаний інспектором поліції та гр. ОСОБА_1 ;
-копією посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 23.12.2023 року;
-відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної бодікамери поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 12.03.2025 року о 23:28 годині керував транспортним засобом та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого позитивний 2.16 ‰, з результатом погодився, пройти огляд у медичному закладі не бажав. Також пояснив, що вживав алкогольні напої, просив поліцейських не складати матеріали щодо нього.

Виходячи з аналізу вказаних доказів у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, згідно яких водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи про те, що постанова про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, без повного, всебічного дослідження обставин справи є надуманими та безпідставними.
Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП, посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не було повідомлено про можливість проходження медичного огляду у найближчій лікарні, порушено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, здійснення тиску працівниками поліції на ОСОБА_1 – є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами у справі, зокрема відеозаписом долученим до протоколу.
Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому є належним та допустимим доказом у справі. Доказів монтажу, редагування наданого запису з метою фальсифікації даних, зафіксованих на ньому, стороною захисту надано не було та судом на встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Не зважаючи на доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам даної справи.
Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження апелянта з приводу порушення під час розгляду районним судом норм матеріального права, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції відносно  ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП. 
Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, постанова судді районного суду щодо  ОСОБА_1  відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Репело Олександра Вікторовича – залишити без задоволення, а постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2025 року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко