УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року
м. Київ
справа № 487/1282/22
провадження № 51 - 5299 ск 24
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року щодо нього,
встановив:
Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року  ОСОБА_4 засуджено за ст. 152  ч. 4, ст. 156 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, ухвалами Херсонського апеляційного суду від 14 січня 2025 року та 24 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Корабельного районного суду                          м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 20 березня 2025 року апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження призначено на 15 квітня 2025 року.  
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2025 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та ОСОБА_4 було вказано на недоліки поданої ним касаційної скарги та встановлено п`ятнадцятиденний строк для їх усунення з дня отримання копії ухвали.
ОСОБА_4 було зазначено про необхідність врахувати та виконати вимоги до касаційної скарги, визначені ст. 427 КПК України, зокрема відповідно до                  п. 4 ч. 2 зазначеної статті необхідно було зазначити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 було вказано, що він має визначитись які саме судові рішення він просить переглянути в касаційному порядку, з урахуванням вимог             ст. 424 КПК України, а також те, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, вказано було про необхідність зазначити в чому полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону мали місце під час постановлення цих рішень з огляду на вимоги ст. 438 КПК України. 
Також ОСОБА_4 було вказано на необхідність додати копії оскаржуваних рішень, що передбачено ст. 427 ч. 5 КПК України, з урахуванням того, що предметом розгляду суду касаційної інстанції є рішення, які визначені у статті 424 КПК України.
Крім того, в ухвалі Суду було зазначено, що вимога в касаційній скарзі повинна відповідати змісту ст. 436 КПК України. 
На виконання ухвали Верховного Суду від 13 червня 2025 року  ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу, проте недоліків поданої ним касаційної скарги не усунув з огляду на таке.
Так, в поданій на виконання ухвали Верховного Суду від 01 травня 2025 року касаційній скарзі,  ОСОБА_4 так само вказує на судові рішення, які постановленні під час кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і під час судового розгляду суддями Заводського районного суду м. Миколаєва, Корабельного районного суду м. Миколаєва, Миколаївським апеляційним судом та Херсонським апеляційним судом, не зазначаючи конкретні судові рішенні, які в цій касаційній скарзі просить переглянути в касаційному порядку та яке рішення прийняти за результатом такого розгляду. При цьому не зазначає чи був вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року щодо нього переглянутий в апеляційному порядку. Водночас посилається на бездіяльність органів прокуратури та досудового розслідування, вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції. Також не зазначає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених судами при постановлені судових рішень і не посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, у касаційній скарзі відсутні обґрунтування у чому, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, що ним оскаржуються, відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України, з урахуванням статті 412,413 КПК України.
При цьому  ОСОБА_4 у новій касаційній скарзі не вказує які саме судові рішення з урахуванням вимог ст. 424 КПК України він просить переглянути в касаційному порядку та не ставить вимоги до суду касаційної інстанції щодо цих рішень, а лише посилається на те, що його звернення до органів досудового розслідування, до Херсонського апеляційного суду залишились без належної уваги та зазначає, що апеляційний розгляд призначено на 10 червня 2025 року.
Станом на 19 червня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про те, що вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 року переглянуто в апеляційному порядку.
За обставин того, що  ОСОБА_4 не усунув недоліків своєї касаційної скарги, яка була залишена без руху, його касаційна скарга підлягає поверненню на підставі ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ст. 429 ч. 3 п. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу  ОСОБА_4 на вирок Корабельного районного суду                         м. Миколаєва від 17 жовтня 2024 рокуповернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3