ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/19439/19  Номер провадження 22-ц/814/1452/25	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Секретар: Грицак А.Я. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Заруцького Руслана Михайловича на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 20 грудня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 25 листопада 2019 року звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою.
Відповідач ОСОБА_1 27 листопада 2020 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому прохав визнати квартиру особистою приватною власністю. У зустрічному позові просив відстрочити сплату судового збору до винесення судом рішення у цій справі.
Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 24 жовтня 2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою залишено без руху.
Вказану ухвалу  ОСОБА_1 отримав через підсистему «Електронний суд» 24.10.2024 року о 22 год. 15 хв., що підтверджується довідкою про доставку документу до електронного кабінету, недоліки вказані в ухвалі у встановлений судом п`ятиденний строк не усунув.
Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 20 грудня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою - залишено без розгляду.
В апеляційному порядку ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_1 .
Скарга мотивована тим, що судове рішення є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Скаржник вказує, що відкривши провадження у справі та прийнявши справу до провадження, суди першої інстанції перевірили зустрічну позовну заяву та дійшли висновку про її відповідність ст. 175 та ст. 177 ЦПК України, та про обґрунтованість і наявність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Апелянт зазначає, що ухвала про залишення позовної заяви без руху не була направлена судом у спосіб про який просив ОСОБА_1 , а отримання ним кореспонденції через систему «Електронний суд» не є можливим через бойові дії та проблеми зі зв`язком. Крім того, вказана ухвала не була направлена представнику  ОСОБА_1 .
Таким чином, скаржник просить скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 20 грудня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та клопотання, заявленого в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як убачається з матеріалів справи, ухвалою судді Октябрського районного суду міста Полтави від 24 жовтня 2024 року зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою, залишена без руху.
Залишаючи позов без руху, суддя суду першої інстанції послався на таке:
«Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2024 року справу прийнято до провадження суддею Савченко Л.І. та в ході розгляду справи встановлено, що клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору залишилося не вирішеним.
У своєму клопотанні позивач за зустрічним позовом не навів підстав для відстрочки судового збору, зустрічний позов навпаки обґрунтовує наявністю доходів, які дали змогу придбати йому в особисту приватну власність квартиру.
Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував на час звернення до суду із зустрічним позовом у скрутному матеріальному становищі, а тому клопотання про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно та вказано ціну позову 1017307 грн., тому йому необхідно сплатити судовий збір у сумі 9605 грн. (5 розмірів прожиткових мінімумів станом на 2019 рік х 5 = 1921 грн. х 5).»
Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримав через підсистему «Електронний суд» 24.10.2024 року о 22 год. 15 хв., що підтверджується довідкою про доставку документу до електронного кабінету.
Залишаючи без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що зустрічна позовна заява була подана з порушеннями вимог, передбачених ЦПК України, та ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року залишена без руху.
Позивачу за зустрічним позовом було надано строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви - п`ять днів з дня отримання ухвали, а саме для сплати судового збору.
Станом на 20 грудня 2024 року ОСОБА_1 не усунув недоліки зустрічної позовної заяви, зокрема не сплатив судовий збір.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
За частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 1777 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.
Як слідує з матеріалів справи, після повторного авторозподілу судом не ухвалювалося рішення про повторне проведення підготовчого провадження, отже суд після отримання справи розпочав розгляд справи по суті (абзац другий ч.12 ст.33 ЦПК України).
За змістом п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд вправі залишити позов без руху також на стадії розгляду справи по суті, у тому числі коли розгляд справи починається заново у зв`язку із повторним авторозподілом справи.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застування норми права, викладені у постановах Верховного Суду.
У постанові ВП ВС від 25 серпня 2020 року (справа № 910/13737/19) викладений такий висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.
«68. Щодо доводів скаржника про повторне залишення Господарським судом міста Києва позовної заяви без руху (ухвалою від 26 листопада 2019 року після відкриття провадження у справі та постановлення ухвали від 08 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху) Велика Палата Верховного Суду зазначає, що відповідно до частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
69. Отже, суд першої інстанції, залишаючи ухвалою від 26 листопада 2019 року позовну заяву без руху, після відкриття провадження у справі № 910/13737/19 діяв у межах процесуальних норм права, визначених Господарським процесуальним кодексом України.»
У справі № 910/13737/19, переглянутій Верховним Судом, були встановлені такі обставини:
«37. За матеріалами справи, у жовтні 2019 року Національна рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Новітнє обладнання» про зобов`язання вчинити дії.
38. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року позовну заяву Національної ради залишено без руху, оскільки позивачем заявлено одну немайнову вимогу, однак не додано жодних доказів сплати судового збору за подання цієї позовної заяви. Суд першої інстанції зазначив, що при зверненні до суду з указаним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір у загальному розмірі 1921,00 грн відповідно до Закону України «Про судовий збір».
39. На виконання вимог вищевказаної ухвали позивач 21 жовтня 2019 року разом із заявою про усунення недоліків надав господарському суду платіжне доручення від 04 жовтня 2019 року № 1248 щодо сплати судового збору в розмірі 3 842,00 грн.
40. Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 14 листопада 2019 року № 05-23/2805 у зв`язку з лікарняним судді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/13737/19.
41. Господарський суд міста Києва ухвалою від 25 листопада 2019 року позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/13737/19 та вирішив розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
42. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 листопада 2019 року позовну заяву було залишено без руху. При цьому господарський суд зазначив, що позивачу необхідно визначитись зі змістом позовних вимог, їх кількістю та сплатити судовий збір виходячи із приписів частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (беручи до уваги те, що відповідно до платіжного доручення від 04 жовтня 2019 року № 1248 позивачем уже сплачено судовий збір у розмірі 3 842,00 грн).
43. На виконання вимог указаної ухвали позивач подав до місцевого суду заяву про усунення недоліків від 04 грудня 2019 року, відповідно до якої зазначив, що заявлені позовні вимоги мають такий зміст: зобов`язати відповідача виконати умови договору поставки та поставити товар, визначений додатком 1 до цього договору.
44. У зв`язку із цим суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач заявив позовну вимогу майнового характеру, оскільки фактично просить суд зобов`язати відповідача поставити товар, вартість якого складає 60 714 000,00 грн згідно з додатком 1 до договору поставки.
45. Проте до заяви про усунення недоліків позивач не надав доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір».
46. Оскільки позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, Господарський суд міста Києва ухвалою від 05 грудня 2019 року залишив позов без розгляду.
47. Суд апеляційної інстанції, погодившись із висновками суду першої інстанції, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі № 910/13737/19 залишив без змін.»
У межах розгляду цієї справи встановлено, що суд залишив позов без руху, зокрема з тих підстав, що позивачем за зустрічним позовом не сплачений судовий збір, а в клопотанні відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору, проте ОСОБА_1 вимоги суду про усунення недоліків зустрічної позовної заяви не усунув.
З огляду на висновки Верховного Суду у справі з подібними фактичними обставинами слід визнати, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення зустрічного позову без руху та у подальшому без розгляду, діяв у межах процесуальних норм права, визначених п.8 ч.1 ст.257, ст.175, ст.177 ЦПК України.
Зважаючи на наведене, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Заруцького Руслана Михайловича - залишити без задоволення.
Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 20 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 10 липня 2025 року.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов