ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                               
 
04 червня 2025 року 
м. Київ
 
справа № 730/171/23
провадження № 61-12850св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Крутівська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави               в особі Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, прийняту               у складі колегії суддів: Євстафіїва О. К., Скрипки А. А., Шарапової О. Л.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовної заяви

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (далі - Крутівська сільська рада) про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності на земельну ділянку, зобов`язання безоплатно передати земельну ділянку у власність.
 
Позовну заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що розпорядженням Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 08 вересня 2004 року № 340 їй передано у власність земельну частку (пай) площею 1,51 га, для ведення особистого селянського господарства (сіножать) із земель колишньої колективної власності КСП «Омбиське» на території Омбиської сільської ради. На підставі цього рішення вона отримала державний акт на право власності на землю. Внаслідок адміністративно-територіальної реформи ця земельна ділянка тепер розташована      в адміністративних межах Крутівської сільської громади. 
Указувала, що Борзнянська районна державна адміністрація розпорядженням          від 29 червня 2005 року № 198 розділила її земельну ділянку на дві ділянки та передала їх у власність іншим особам. Так, ділянка площею 1,2101 га, кадастровий номер 7420888000:02:001:1093, є власністю ОСОБА_2 , який набув право власності на неї в порядку спадкування у 2015 році після померлої ОСОБА_3 , якій вона належала на підставі державного акта про право власності серії ЯА № 750074, виданого на підставі розпорядження від 29 червня 2005 року № 198. Ділянка площею 0,436 га, кадастровий номер 7420884800:02:000:1094 (пай № НОМЕР_2), перебуває у державній власності. 
Позивач стверджувала, що у зазначений вище спосіб її позбавлено власності на ділянку площею 1,51 га і вона відсутня в просторовій базі даних Державного земельного кадастру. Тому державний акт на право власності, виданий їй на ділянку, про яку в ньому йдеться, не може підтвердити право власності на цю ділянку у зв`язку з припиненням її існування. Вважала, що порушене право власності  на земельну ділянку (пай) підлягає відновленню шляхом виділу в натурі та оформлення правовстановлюючих документів на іншу ділянку, для чого необхідно визнати оспорюваний державний акт недійсним і зобов`язати Крутівську сільську раду передати у її власність безоплатно земельну ділянку площею 1,55 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах цієї ради.
 
ОСОБА_1 просила суд: визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,51 га, кадастровий номер 7420884800:02:001:0002, яка розташована на території Омбиської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області (далі - Омбиська сільська рада), цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, серії ЧН № 049162, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 17 вересня 2004 року № 5, виданого на ім`я ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,51 га, кадастровий номер 7420884800:02:001:0002, розташовану на території Омбиської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН                               № 049162, виданого 17 вересня 2004 року Борзнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 5.
 
ОСОБА_1 у лютому 2023 року подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, крім вказаних вище позовних вимог, просила зобов`язати Крутівську сільську раду передати їй у власність земельну ділянку орієнтовною площею 1,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Крутівської сільської ради.
 
Короткий зміст попередніх судових рішень 
 
Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області 10 квітня 2023 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, а саме про зобов`язання Крутівської сільської ради передати їй у власність земельну ділянку орієнтовною площею 1,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Крутівської сільської ради.
 
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня             2023 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку відмовлено.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2023 року скасовано. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, державної реєстрації права власності на земельну ділянку задоволено.
Скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,51 га, кадастровий номер 7420884800:02:001:0002, розташованої на території Омбиської сільської ради, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства серії ЧН № 049162, виданий на ім`я ОСОБА_1 .
Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області Товстого С. А. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (з відкриттям розділу) від 09 листопада 2015 року індексійний номер: 25980032 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,51 га, кадастровий номер 7420884800:02:001:0002, розташованої на території Омбиської сільської ради за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771304674208.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2023 року ухвалу Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2023 року про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня        2023 року, ухваленим у складі судді Ріхтера В. В., у задоволенні позову ОСОБА_1 до Крутівської сільської ради про зобов`язання передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку орієнтовною площею 1,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Крутівської сільської ради відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що як спосіб захисту свого порушеного права позивач просила визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 17 вересня 2004 року та державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, оскільки у подальшому вона може звернутися до сільської ради для можливості відведення їй іншої земельної ділянки у такому ж розмірі, однак у іншому місці.
Надавши оцінку зібраним доказам, суд першої інстанції виснував, що права позивача захищені апеляційним судом у повному обсязі та позивач, враховуючи свої власні доводи та вимоги, могла (не позбавлена можливості) звернутися до сільської ради для вирішення питання про відведення їй іншої земельної ділянки у такому ж розмірі, однак у іншому місці.
Суд вказав, що фактично позивач намагається перекласти функції, встановлені законом для відповідного уповноваженого органу (у даному випадку сільської ради), на суд, що є неприпустимим, оскільки алгоритми та механізми набуття земельної ділянки чітко встановлені Законом, а судове рішення не може підміняти законодавство, яке чітко регламентує певні правовідносини. Судовому захисту підлягають лише порушені права, яких у цьому випадку судом не встановлено. Позивач лише констатує, що не може реалізувати своє право на отримання земельної ділянки, однак не надає доказів на підтвердження викладених обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги щодо неможливості реалізації своїх прав через відповідні органи. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року скасовано,  позов   ОСОБА_1  задоволено частково.
Зобов`язано Крутівську сільську раду безоплатно передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,51 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з земель сільськогосподарського призначення в межах Крутівської сільської ради.
Стягнуто з Крутівської сільської ради судовий збір у сумі 2 684,00 грн у дохід держави.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції вказав, що відповідно до частини першої статті 153, частини першої, пункту «д» частини третьої статті 152 ЗК України, пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України незаконне позбавлення ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 7420884800:02:001:0002, має бути компенсоване передачею Крутівською сільською радою безоплатно у її власність земельної ділянки площею 1,51 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах вказаної ради. 
При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що для зобов`язання Крутівської сільської ради безоплатно передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,55 га немає підстав, оскільки з власності позивачки вибула земельна ділянка площею 1,51 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства з земель сільськогосподарського призначення.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У червні 2024 року до Верховного Суду вперше надійшла касаційна скарга заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури (далі - прокурор)                     в інтересах держави в особі Крутівської сільської ради на постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2024 року визнано наведені прокурором підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу залишено без руху.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2024 року касаційну скаргу прокурора                          в інтересах держави в особі Крутівської сільської ради на постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року у вищевказаній справі визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
У вересні 2024 року заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Крутівської сільської ради засобами поштового зв`язку вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2024 року касаційну прокурора в інтересах держави в особі Крутівської сільської ради залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
У жовтні 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 квітня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 591/5935/17 (провадження № 11-951апп19) та інших, у постановах Верховного Суду                                    від 02 липня 2020 року у справі № 825/2228/18 (провадження № К/9901/2933/19), від 13 січня 2022 року у справі № 200/13539/19-а (провадження № К/9901/13174/20), від 15 грудня 2021 року у справі № 1840/2970/18 (провадження № К/9901/2762/19), від 24 травня 2023 року у справі № 916/875/20.
 
Вказує, що між сторонами відсутній спір, оскільки позивачка не зверталася до сільської ради із проханням виділити їй земельну ділянку.
Суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень та втрутився в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. 
Прийнявши постанову з порушенням вимог статей 263, 264 ЦПК України, апеляційний суд фактично позбавив територіальну громаду прав на земельну ділянку комунальної власності. 
Листом від 19 червня 2024 року сільська рада повідомила прокуратуру, що заходи щодо касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції у цій справі                   не здійснювалися за відсутності спеціаліста з юридичних питань та землевпорядника. Окрім того, під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції сільська рада самоусунулася від розгляду справи. Пославшись на положення статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор подав касаційну скаргу для захисту інтересів держави.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури, а постанову суду апеляційної інстанції -                      без змін.
Не погоджується з касаційною скаргою, уважає, що внаслідок неправомірних дій держави її позбавили власності на земельну ділянку, тому держава повинна повернути їй аналогічну земельну ділянку.
Просить не покладати на неї судовий збір за розгляд касаційної скарги, оскільки                   є особою з інвалідністю другої групи.  
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Розпорядженням Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 08 вересня 2004 року № 340 громадянці - власнику сертифіката          ОСОБА_1 передано у власність земельну частку (пай), площею 1,51 га (сіножаті), для ведення особистого селянського господарства із земель колишньої колективної власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Омбиське»                     (далі - ҐКСП «Омбиське») на території Омбиської сільської ради.
На підставі цього розпорядження ОСОБА_1 отримала державний акт серії ЧН № 049162 на право власності на земельну ділянку площею 1,51 га, кадастровий номер 7420884800:02:001:0002, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Омбиської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.
Записи про право власності на спірну земельну ділянку на підставі зазначеного державного акта та про право оренди внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна               07 листопада 2015 року за № 11963955.
 
Розпорядженням Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 29 червня 2005 року № 198 затверджено акт обстеження земельних угідь реформованого КСП «Омбиське», розташованого на території Омбиської сільської ради.
 
Відділ у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом від 27 листопада 2019 року повідомив, що рішенням Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 16 лютого 1999 року № 56 погоджено Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) з визначенням конкретних полів першочергового поділу на території Омбиської сільської ради Борзнянського району. ОСОБА_1 отримала державні акти на право власності на земельні ділянки відповідно до розробленої Технічної документації по передачі земельної частки (паю) (розпорядження Борзнянської районної державної адміністрації від 08 вересня 2004 року № 340), в якій орієнтовне місце розташування земельної ділянки не відповідає «Схемі поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Омбиське» (1999 року), де вказані поля першочергового поділу земель. Земельна ділянка з кадастровим номером 7420884800:02:001:0002 відсутня у Національній кадастровій системі.
 
Відповідно до розподілу земельних ділянок між громадянами, що мають право на земельну частку (пай), який наведено у Проектно-технічній документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) реформованого КСП «Омбиське», земельна ділянка площею 0,436 га, кадастровий номер 7420884800:02:000:1094, була запроектована для ОСОБА_4 . До вказаної відповіді надані схеми, з яких вбачається накладання земельних ділянок із кадастровими номерами 7420884800:02:000:1093 та 7420884800:02:000:1094 на земельну ділянку, що була раніше відведена ОСОБА_1 
 
28 травня 2020 року Головне управління Держеокадастру у Чернігівській області повідомило, що земельна ділянка площею 1,21 га, кадастровий                                                 номер 7420884800:02:000:1093, яка знаходиться на місці спірної земельної ділянки        ОСОБА_1 (1,51 га), належала ОСОБА_3 відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 750074, виданого на підставі розпорядження Борзнянської районної державної адміністрації від 29 червня               2005 року № 198. Після смерті ОСОБА_3 спадщину оформив ОСОБА_2 на підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року у справі № 730/924/15-ц.
Вказані обставини встановлені постановою Чернігівського апеляційного суду               від 19 квітня 2023 року, яка набрала законної сили. 
 
Пунктом 5 рішення Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 20 грудня 2022 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки - власникам сертифікату на право на земельні частки (пай)» надано громадянці ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АВР № 369387 від 26 лютого 2000 року, на 1/1 земельної частки (паю), за рахунок земель, що передані в колективну власність колишнього СП «Омбиське», діл № НОМЕР_1 кормові угіддя - 1,5469 га, з подальшою передачею                         у власність, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
 
Рішенням Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області             від 24 січня 2023 року «Про внесення змін до рішення двадцять першої сесії восьмого скликання від 20 грудня 2022 року № 31-21/VIII «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки - власникам сертифікату на право на земельні частки (пай)» скасовано надання дозволу ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки - власникам сертифікату на право на земельні частки (пай). 
 
Вказане рішення сільської ради мотивоване тим, що ОСОБА_1 має звернутися до суду для відновлення прав володіння належною їй земельною ділянкою.
 
Листом Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області              від 03 лютого 2023 року позивачці роз`яснено, що для можливості надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) спочатку необхідно в судовому порядку скасувати державний акт, що належить позивачці (або визнати його недійсним) на ділянку, яка була надана іншій особі, і прийняти рішення про виділення іншої ділянки взамін.
 
Листом Крутівської сільської ради від 14 квітня 2023 року сільська рада                                     не заперечує про надання позивачці іншої земельної ділянки взамін у разі визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
 
Рішення Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області              від 24 січня 2023 року «Про внесення змін до рішення двадцять першої сесії восьмого скликання від 20 грудня 2022 року № 31-21/VIII» позивачка не оскаржила, воно є чинним.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявники зазначили неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України):
- суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним                 і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Вказаним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (статті 12, 40, 122 чинної редакції ЗК України, стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
 
Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
 
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).
 
ОСОБА_1 , вважаючи, що відповідач не визнає і порушує її суб`єктивне право на землю, звернулася до суду з позовом про зобов`язання Крутівської сільської ради передати їй у власність земельну ділянку орієнтовною площею 1,55 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Крутівської сільської ради.
 
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 567/675/20 (провадження № 61-13762св21) зазначено про те, що «дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus                            № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02). Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому, суд не вправі перебирати на себе повноваження органів місцевого самоврядування, визначених законом».
 
Суд першої інстанції встановив, що на час ухвалення судового рішення право позивача відновлено у судовому порядку, а саме усунуто обставини (скасовано державний акт про право власності на землю та рішення про державну реєстрацію права власності), які заважали ОСОБА_1 звернутися до органу місцевого самоврядування для отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського використання (паю). 
 
Ураховуючи, що вирішення питань щодо врегулювання земельних відносин відповідно до закону віднесено до виключних повноважень сільських, селищних, міських рад, суд першої інстанцій зробив правильний висновок про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Крутівської сільської ради прийняти рішення щодо передачі у власність позивачці спірної земельної ділянки.
 
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року у справі № 580/1388/19 (провадження                      № 61-13547св21).
 
Суд апеляційної інстанції на положення статей 12, 40, 122 ЗК України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уваги не звернув, неправильно застосував положення частини першої статті 153, частини першої, пункту «д» частини третьої статті 152 ЗК України, пункту 4 частини другої                                статті 16 ЦК України, внаслідок чого скасував законне рішення суду першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .
 
Таким чином, доводи касаційної скарги про втручання суду в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи.
 
При цьому колегія суддів, даючи оцінку запереченням, викладеним у відзиві на касаційну скаргу, вважає за потрібне зазначити таке.
 
До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (пункт 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування»).
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. (частина друга статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування»).
 
У частині першій статті 71 цього Закону закріплено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.
 
Європейський суд з прав людини встановив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада                      1950 року можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави та розраховувати на певний стан речей (рішення від 23 жовтня 1991 року в справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland)).
 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) виснувала, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
 
У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц (провадження                             № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.
 
Враховуючи, що у справі, яка є предметом касаційного перегляду, усунуто обставини, які заважали ОСОБА_1 звернутися до органу місцевого самоврядування для отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського використання (паю), однак позивач не пройшла всі етапи процедури безоплатної приватизації земельної ділянки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зобов`язання органу місцевого самоврядування ухвалити рішення, яким передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку - є втручанням у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування. 
 
При цьому, колегія суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду зазначає, що висновки суду першої інстанції про відмову                у задоволенні вимоги про зобов`язання сільської ради передати у власність позивачці земельну ділянку не суперечать висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 (провадження № 11-551апп19), Верховного Суду у складі колегія суддів Касаційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року у справі № 1640/2594/18 (адміністративне провадження № К/9901/67463/18), від 27 жовтня 2020 року                              у справі № 480/313/19 (адміністративне провадження № К/9901/31431/19).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
У справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені повно.
 
За таких обставин касаційну скаргу слід задовольнити, постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року скасувати, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року залишити в силі.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
За розгляд справи у суді касаційної інстанції Чернігівська обласна прокуратура  сплатила судовий збір у розмірі 5 368,00 грн.
 
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи.
 
Оскільки ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то понесені Чернігівською обласною прокуратурою судові витрати у суді касаційної інстанції необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури задовольнити.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року скасувати, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня                      2023 року залишити в силі.
 
Компенсувати Чернігівській обласній прокуратурі судові витрати, понесені у суді касаційної інстанції, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у розмірі 5 368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.).
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                     І. Ю. Гулейков

                                                                                               Б. І. Гулько

                                                                                               Г. В. Коломієць

                                                                                               Р. А. Лідовець