П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/16880/24                                            Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач -  Біла Л.М.   
19 серпня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Моніча Б.С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року позов задоволено.
Суд визнав визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №104250014988 від 28.05.2024 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.02.1987 по 03.04.1996 на Таращанському заводі "Мотор" згідно з архівним витягом №36/05-08 від 03.02.2023, з урахуванням зарахованого раніше страхового стажу і призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 21.05.2024 року.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
21 травня 2024 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. До заяви додано відповідний пакет документів.
За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке рішенням №104250014988 від 28.05.2024 відмовили у призначенні пенсії.
У вказаному рішенні зазначено, що вік позивача на дату звернення з заявою про призначення пенсії становив 56 років 3 місяці. Страховий стаж позивача становив 24 роки 2 місяці 11 днів.
Період роботи (проживання) позивача на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 28 років 8 місяців 7 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 - 9 років 7 місяців 27 днів.
Позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.
Позивач, вважаючи порушеними її права на пенсійне забезпечення, звернулась з цим позовом до суду.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на території посиленого радіологічного контролю, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи але не більше 5 років, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частин 1, 4 статті 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Частинами 1, 2, 3 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Крім того, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", (далі Порядок № 637).
Пунктом 1 та пунктом 2 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно – комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як встановлено з матеріалів справи підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 16.02.1988 по 31.03.1988, з 16.02.1992 по 24.05.1992, з 25.05.1995 по 03.04.1996, згідно з архівним витягом від 03.02.2023 №36/05-8, відповідачем відзначено відсутність підстав для прийняття та звільнення з роботи.
Надаючи лцінку вказаному судова колегія враховує наступне.
Відповідно до змісту архівного витягу від 03.02.2023 №36/05-8, виданого КУ Таращанської міської ради "Трудовий архів", вказано архівні первинні документи, які слугували підставою для його видачі, та зазначено конкретні документи, які містять відомості про період роботи позивача на Таращанському заводі "Мотор" - книги реєстрації прийнятих на роботу та звільнених з роботи, відповідно до яких ОСОБА_2 , 1968 р.н., прийнята на роботу з 26 лютого 1987 року та звільнена з роботи 03 квітня 1996 року.
Таким чином, наданий позивачем для підтвердження періоду роботи на Таращанському заводі "Мотор" витяг відповідає вимогам пункту 3 Порядку №637.
Крім того, як достеменно встановлено судом першої інстанції, при зверненні за призначенням пенсії, позивачем також надавалась довідка про нараховану заробітну плату за період роботи на Таращанському заводі "Мотор" №98/05-8 від 31.03.2023, видана КУ Таращанської міської ради "Трудовий архів" на підставі відомостей про нарахування заробітної плати архівного фонду Таращанського заводу "Мотор".
Проте, відповідачем до страхового стажу позивача, згідно вказаної довідки, зараховано тільки місяці, в яких наявні нараховані суми, при цьому не враховано, що в певні періоди позивач перебувала у відпустках по догляду за дитиною до виповнення 3-х річного віку, тому заробітна плата в ці періоди не нараховувалась.
Як зазначено в рішенні пенсійного органу №104250014988 від 28.05.2024 про відмову в призначенні пенсії, до страхового стажу позивача також не зараховано період з 01.01.1995 по 31.03.1996, оскільки в акті, складеному за результатами перевірки достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій, проведеної спеціалістами відповідача в КУ Таращанської міської ради "Трудовий архів", вказано, що за даний період внески до Пенсійного фонду України не утримувались.
Згідно з статтею 20 Закону №1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
За змістом вищезазначених норм обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 травня 2021 року у справі № 343/659/17.
В контексті встановлених обставин справи, судова колегія зауважує, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).
Згідно п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються таку документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637); для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно ст. 101 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, у разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, пенсійний орган має право витребовувати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Як підтверджується матеріалами справи, останні не містять доказів щодо здійснення відповідачами повноважень, передбачених Законом № 1058-IV та Порядком №22-1. Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачами відповідних дій щодо здійснення зустрічної перевірки первинних документів для підтвердження спірних періодів роботи позивача.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачі не довели правомірність спірного рішення та відсутність у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком, а тому наявні підстави для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №104250014988 від 28.05.2024.
Також, колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення порушених прав позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 26.02.1987 по 03.04.1996 на Таращанському заводі "Мотор" згідно з архівним витягом №36/05-08 від 03.02.2023, з урахуванням зарахованого раніше страхового стажу і призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист  громадян,  які  постраждали  внаслідок  Чорнобильської  катастрофи" з  21  травня  2024 року.
В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Моніч Б.С.