УХВАЛА
05 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 191/2300/24
провадження № 61-7199ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 13 вересня 2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 . 
Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 6, 5755 умовних кадастрових гектарах із земель ДП «Синельниківське» на території Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. 
Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання заяви згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1 від 23 травня 2024 року, в розмірі 1181, 20 грн. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року апеляційну скаргу Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області задоволено.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 13 вересня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
18 квітня 2025 року ОСОБА_1 вперше подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 повернуто заявнику, на підставі частини другої статті 393 ЦПК України.
03 червня 2025 року ОСОБА_1 вдруге засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для надання нової редакції касаційної скарги із належним обґрунтуванням обов`язкової підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень, передбаченої частиною другої статті 389 ЦПК України.
На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав уточнену редакцію касаційної скарги. 
Крім цього, разом з касаційною скаргою заявник подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду від 18 березня 
2025 року.
В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що заявник вперше звернувся до Верховного Суду 17 квітня 2025 року, в строки передбачені статтею 390 ЦПК України. Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року касаційну скаргу повернуто на підставі статті 393 ЦПК України, оскільки заявник не виконав вимоги ухвали від 25 квітня 2025 року. Заявник зазначає, що недоліки касаційної скарги (надання дійсної вартості спірного майна для правильного розрахунку судового збору), які були вказані в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2025 року, він не мав можливості виконати, оскільки неможливо отримати звіт експерта про оцінку земельної частки (яка ще не являється земельною ділянкою та не має кадастрового номеру) або інших документів.
Відповідно до частини першої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
У частині першій статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що оскаржувана постанова 
суду апеляційної інстанції прийнята 18 березня 2025 року, дата повного тексту - 
19 березня 2025 року. Забезпечено надання загального доступу 21 березня 2025 року.
Касаційну скаргу заявник направив вперше до Верховного Суду 18 квітня 2025 року, протягом строку, встановленого 390 ЦПК України. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року касаційну скаргу повернуто заявнику, у зв`язку із неусуненням недоліків, а саме ненадання відомостей про ціну позову для розрахунку судового збору. 
Верховний Суд направив вказану ухвалу засобами поштового зв`язку заявнику 
17 червня 2025 року, яку заявник отримав 27 червня 2025 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення.
Вдруге заявник засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 03 червня 2025 року та просив суд касаційної інстанції поновити строк на касаційне оскарження судового рішення. 
Верховний Суд вважає за можливе поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, оскільки заявник подав вдруге касаційну скаргу протягом розумного строку після повернення його касаційної скарги.
У частині першій статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суд застосував норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах 
від 07 квітня 2020 року у справі № 548/900/19, від 17 березня 2020 року у справі 
№ 396/1683/18-ц, від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, від 06 вересня 2021 року у справі № 612/401/19, від 03 червня 2020 року у справі № 632/136/18, 
від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, від 15 вересня 2022 року у справі 
№ 910/12525/20, від 04 червня 2025 року у справі № 191/2296/24, від 20 березня 2024 року у справі № 134/154/20.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Вбачається, що між сторонами виник спір про визнання права на земельної ділянку в порядку спадкування за законом, вартість якої становить 236 241, 20 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою (757 000,00 грн).
Отже, касаційна скарга заявника подана на судове рішення у справі, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.
Разом з тим, заявник посилається на підпункти б) та в) частини третьої статті 389 ЦПК України та зазначає, що вказана справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника, оскільки він позбавлений права на отримання земельної частки після смерті матері, яка все життя працювала на державному підприємстві. Крім цього, при неможливості оскарження постанови апеляційного суду в касаційному порядку позивач також буде позбавлений можливості спростувати обставини справи, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи.
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України 
від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Надавши оцінку доводам касаційної скарги, оскаржуваному судовому рішенню, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для заявника.
Крім цього, заявник подав клопотання про зупинення дії постанови апеляційного суду від 18 березня 2025 року до її закінчення розгляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Ураховуючи наведене, у задоволенні заяви заявника про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для його зупинення судом касаційної інстанції, а припущення заявника щодо дій які можливо трапляться та/або не трапляться у майбутньому, судом не приймаються до уваги.
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 
2025 року.
Витребувати із Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
цивільну справу № 191/2300/24 за позовом  ОСОБА_1 до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2025 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  В. М. Ігнатенко
                                                                                                          О. М. Ситнік
                                                                                                              І. М. Фаловська