ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
03 червня 2025 року
м. Харків
справа № 638/7847/24
провадження № 22-ц/818/1859/25
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Тичкової О.Ю.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря: Волобуєва О.О.
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року у складі судді Штих Т.В.,-
в с т а н о в и в:
У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 100393816 від 08.10.2021 у сумі 94 815,00 грн, одночасно просило стягнути суму сплаченого судового збору та понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 100393816 ( надалі Договір кредиту). Згідно п. 1.1. Договору кредиту кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк до 07.11.2021 надати позичальнику у користування грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 20 000 грн, , а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Згідно п. 4.2. Договору кредиту у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця.
Відповідно до п.,п. 6.1, 6.4. Договору кредиту він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. 
10.02.2022 року на підставі Договору факторингу № 10-02/2022-50, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором кредиту, у свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором кредиту. Таким чином ТОВ набуло право вимоги до позивача. Станом на час звернення ТОВ до суду свої зобов`язання за Договором кредиту відповідач не виконала, позичені грошові кошти не повернула. Згідно розрахунку, що наданий позивачем, заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 року становить 94815,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 18 000 грн; заборгованість за відсотками – 74615 грн та заборгованість за комісією – 2200 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 100393816 від 08.10.2021 у розмірі 94815,00 грн, та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн та на правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконав, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому підлягає стягненню.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачем не надано доказів перерахування коштів на рахунок відповідачки у сумі, яка заявлена у позові. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи Договір кредиту (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Тому при ухваленні остаточного рішення апеляційним судом прошу зменшити розмір відсотків, щонайменше до розміру заборгованості за кредитом - 18000,00 грн, адже стягнуті відсотки явно є нерозумними та неспівмірними з тілом кредиту, вказують на зловживання кредитором своїми правами. Також відсутні докази отримання новим кредитором прав вимоги.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 100393816 від 08.10.2021р.
Згідно п. 1.1. Договору кредиту Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору кредиту сума (загальний розмір) кредиту становить 20000 грн.
Згідно п. 1.3. Договору кредиту кредит надається строком на 30 днів з 08.10.2021 р. (строк кредитування).
Відповідно до п. 1.4. Договору кредиту термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 07.11.2021 р.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору кредиту проценти за користування кредитом: 7500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору кредиту стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Згідно п. 4.2. Договору кредиту у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.
Відповідно до п. 6.1. Договору кредиту це договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно п. 6.2. Договору кредиту розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.
Відповідно до п. 6.3. Договору кредиту приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п. 6.4. Договору кредиту укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.
Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 20000 грн.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
На підтвердження набуття права вимоги позивачем надані Договір факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» та Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр»».
10.02.2022 року на підставі Договору факторингу № 10-02/2022-50, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 100393816 від 08.10.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 
У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 100393816 від 08.10.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді.
Пунктом 7.2. зазначеного договору встановлено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору. Строк сплати ціни за вказаним договору спливає 10.01.2026 року Право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (п. 5.2 Договору); Оплата відступленого права вимоги відбувається із значним відтермінуванням – 3 роки з сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (п. 7. 2.).
Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним між сторонами актом прийому-передачі Реєстру Боржників, передбачених умовами Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року та Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року.
Факт видачі кредитних коштів підтверджено даними довідки про ідентифікацію відповідача та платіжне доручення № 33514195 від 08.10.2021 про перерахунок позичальнику 20 000,00 грн. на рахунок відповідача на номер картки НОМЕР_1 08.10.2021 (а.с. 14)
На виконання ухвали суду від 19 листопада 2024 року про витребування доказів АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав відповідь та виписку по рахунку відповідачки № НОМЕР_2 , що підтверджують факт перерахунку на належний їй рахунок грошових коштів та користування ними у період з 08.10.2021 по 18.10.2021 (а.с. 113-114).
Судом встановлено, що договір кредиту укладений в електронній формі шляхом підписання електронним підписом, тому до нього застосовуються особливості укладання кредитних договорів в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно розрахунку, що наданий позивачем, заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 року становить 94815,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) – 18 000 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 62015,00 грн., заборгованість за комісією – 2200 грн, нараховані відсотки за несвоєчасне повернення грошових коштів кредитного договору за 14 днів у розмірі 12600,00 грн (а.с. 16 - 17).
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у  письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за  допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у  випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як убачається із договору про споживчий кредит № 100393816 від 08.10.2021 року ОСОБА_1 підписала зазначений договір одноразовим ідентифікатором L78941 08.10.2021 об 11:48.
Матеріали справи свідчать про те, що згідно платіжного доручення (а.с.14) кошти було перераховано ОСОБА_1 в сумі 20000,00 грн 08.10.2021 року.
Таким чином, доводи апелянта щодо неотримання кредитних коштів спростовується змістом платіжного доручення (а.с.14) та даними виписки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 113).
Доказів, які б свідчили про виконання умов договору або внесення коштів на його погашення, ОСОБА_1 не надано.
Відповідно до пунктів 1.5.1., 1.5.2, 1.7 Договору кредиту ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 20000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів, проценти за користування кредитом: 7500,00 грн які нараховуються за ставкою – 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування та стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором : фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2.2.,2.23 цього договору. 
Згідно положень п. 2.3.1.2 Договору кредиту Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тіло кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.
Відповідно до пункту 4.2 Договору кредиту, у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахування пролонгацій та оновлених графіків платежів, має право нараховувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України., на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця.
Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладена правова позиція, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України.
Відтак, ТОВ «Коллект центр» мало право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами за 30 днів (строк дії договору) та додаткові 60 днів пророгації договору відповідно до п. 2.3.1.2 Договору кредиту у розмірі 1.25% за кожен день прострочення у сумі 62015 грн та процентів в якості відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 5% за кожен день прострочення за період з 10.02.2022 по 23.02.2023 у розмірі 12 600 грн.
Тому судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості заборгованість за тілом кредиту – 18 000 грн та за відсотками у розмірі 74615,00 грн.
Оскільки розмір стягнутих процентів є визначені умовами укладеного між сторонами Договору кредиту наведені апелянтом підстави для їх зменшення пропорційно до розміру заборгованості за тілом кредиту відсутні. 
Щодо вимог про стягнення комісії судова колегія виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Комісія за своєю природою - це грошова сума, одноразовий платіж, що списується клієнтом як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг, а тому суд приходить до висновку, що розмір комісії встановлений пунктом 1.5.1. кредитного договору, відповідно вимога про її стягнення є не обґрунтованою.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
В кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредиту, який надається позивачу та за які банком встановлена комісія.
З огляду на зазначене судова колегія не вбачає підстав для стягнення комісії у розмірі 2200,00 грн за надання кредитних коштів, оскільки в погодженому сторонами графіку заборгованості такі умови відсутні
Таким чином судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за Кредитним договором №100393816 від 08.10.2021 в розмірі 92615,00 грн (94815,00 – 2200).
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.374 ЦПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням вищевказаного,апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні в частині суми що підлягає стягненню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» задоволені на 97,67%.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 3028,00 грн. судового збору, 
При подачі апеляційної скарги відповідачкою було сплачено судовий збір 4542,00 грн.
З урахуванням зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутої суми заборгованості з відповідача, зміні також підлягає і розмір стягнутого судового збору.
При цьому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, а саме на 2,33%. .
Тому з    ОСОБА_1  на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при зверненні до суду першої інстанції  у розмірі  2957,74 грн. В той час як з позивача на користь позивачки належить стягнути судовий збір сплачений останньою при зверненні з апеляційною скаргою  у розмірі 105,82 грн. Керуючись положеннями ст. 141 ЦПК, судова колегія вважає за можливе зробити взаємозалік. Таким чином з ОСОБА_1   на користь  ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»  підлягає стягненню 2851,91 грн судового збору.
Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу також підлягають перерозподілу в порядку передбаченому ст. 141 ЦПК пропорційно до задоволених позовних вимог. 
Таким чином витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню в сумі 16600,50 грн.
Керуючись ст.367,369,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2024 року – змінити в сумі заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит № 100393816 від 08.10.2021 у розмірі 92615(дев`яносто дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн 00 коп.
Здійснити перерозподіл судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2851 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят одну) грн 91 коп та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16600(шістнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2025 року.
Головуючий:  О.Ю.Тичкова

Судді:  О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук