Номер провадження: 22-ц/813/796/25 
Справа № 522/12600/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року                                                                  м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду 
апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
на заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2023 року
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 .
Позивач просив суд:
- стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16.05.2007 в розмірі 56 462,02 грн.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.05.2007. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування яким він отримав кредитну картку. Отримавши кредитні кошти, не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22.05.2023 становить 56 462,02 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Заочним Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10.11.2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.05.2007 в розмірі 46 170,15 гривень.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 194,76 гривень.

Рішення суду вмотивовано тим, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № б/н від 16.05.2007 станом на 22.05.2023 у розмірі 46170,15 грн (тіло кредиту) є обґрунтованими, а тому ці вимог підлягають задоволенню. Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то суд першої інстанції визнав доводи позивача про стягнення відсотків розрахованих Банком за передбаченою у Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» процентною ставкою неспроможними, оскільки у підписаній позичальником анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, а Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, на який посилається Банк, як на підставу застосування ним конкретного розміру процентної ставки, відповідачем не підписаний, що унеможливлює застосування Банком договірних відсотків за процентною ставкою, яка зазначена у Витязі з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні частини заборгованості за процентами, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що в оскаржуваній частині рішення прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права, просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Стягнути з відповідача судові витрати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, районний суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Наголошується, що при укладанні договору відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами, яка була визначена на рівні 1/9%.
На думку скаржника, районний суд оскарженим рішенням не тільки призводить до нехтування принципами платності кредитного договору, а ще і наносить істотну шкоду усім споживачам банківських послуг, банку та у цілому — порушує стабільність функціонування фінансового сектору держави. Суд ігнорує, що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених коштів. Відмовляючи у стягненні відсотків по кредиту, районний суд допускає грубе порушення основоположних норм банківського кредитування та ставить під загрозу фінансову стабільність банку, який є системною державною фінансовою інституцією, наносить фінансову шкоду тим споживачам банківських послуг, які розміщують свої кошти у банку на банківських депозитах, які надаються іншим споживачам послуг в кредит під певні відсотки. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судові повістки надіслані відповідачу ОСОБА_1 , повернулись з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил, тому у суду апеляційної інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судової повістки під час вирішення питання про повідомлення заявниці про дату, час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також про можливість розглядати справу за відсутності відповідача.
За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.
З наведеного можна зробити висновок, що ОСОБА_2 відповідно до процесуального закону вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, та його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

16.05.2007 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з якою отримав кредитний ліміт на кредитну карту. В заяві зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, та виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку.
З Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/), Про актуалізацію Умов і правил надання банківських послуг вбачається, що такі відповідач не підписував.
Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на позивача старт карткового рахунку від 13.04.2007.
13.04.2007 встановлено кредитний ліміт у розмірі 21 600 грн. Надалі розмір кредитного ліміту змінювався.
Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором позивачеві було надано 9 кредитних карток, термін дії останньої до березня 2024 року.
У виписці АТ КБ «ПриватБанк» за договором станом на 26.05.2023 відображено рух коштів по картковим рахункам, остання операція 01.02.2023, залишок після операції становив «-56462,02» грн.
З наданого банком розрахунку заборгованості позивача, станом на 22.05.2023 існує заборгованість за тілом кредиту - 46 170,15 грн та заборгованість за простроченими відсотками - 10 291,87 грн.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
З поданої апеляційної скарги вбачається, що позивач оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду в частині стягнення з відповідача основної заборгованості (тіло кредиту) не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку на підставі ч.1 ст. 367 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зв споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Проте з таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині не погоджується апеляційний суд, за таких підстав.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини 1статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Позивачем до суду першої інстанції було надано Заяву відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписаній відповідачем у справі, з якої вбачається, що ОСОБА_1 надано кредитну картку, тип картки: НОМЕР_2 , валюта: гривня, тип кредитного ліміту: фінансовий, суму кредитного ліміту 250.00 грн, базова процентна ставка 22,8 з розрахунку 306 днів у році, розмір компенсації за кредитне обслуговування 1% від суми заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості щомісячний платіж в розмірі 7 % від суми заборгованості. Погашення заборгованості за кредитним лімітом може відбуватись як шляхом внесення коштів на картку клієнтом так і списання Банком з Дебітової картки № НОМЕР_3 .
Зазначена заява підписана ОСОБА_1 .
Отже, своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердив, що заява клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з рахунку матеріали справи не містять.
Зазначене не було враховано судом першої інстанції.
Також, до позовної заяви долучена виписка з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою, оплачував товари та послуги за допомогою кредитної картки, здійснював перекази, погашав заборгованість за тілом кредиту та відсотки.
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з рахунку відповідача до суду не надано та таких матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_1 процентів за користування кредитом.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості по процентам не відповідає обставинам справи.
В частині вирішення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у сумі 46170,15 грн рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, а тому, у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності вирішення таких вимог. 
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відсотками в розмірі 10291,87 гривень.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до приписів ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, та скасування заочного рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами за кредитним договором б/н від 16.05.2007 з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з чим, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, в розмірі 4026 гривень, тобто, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 10 листопада 2023 року скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами за кредитним договором б/н від 16.05.2007 та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за процентами за кредитним договором б/н від 16.05.2007 в розмірі 10291,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4026 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко