ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/3267/24	Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/734/25 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 601/3267/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року, ухваленого суддею Мочальською В.М., повний текст якого складено 02 травня 2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

       У листопаді 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Гурник В.О., звернувся у суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі за текстом - ПрАТ «УПСК»), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 17 липня 2024 року о 14:00 год у с. Білокриниці Кременецького району Тернопільської області по вул. Шевченка, керуючи автомобілем Оpel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та допустив зіткнення із належним позивачу автомобілем Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2024 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП і накладено стягнення.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Оpel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яка виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 77 647 грн 35 коп. Проте позивач вважає, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 164 047,21 грн, а ринкова вартість автомобіля - 175 775,78 грн. Страхова виплата не була узгоджена між позивачем та ПрАТ «УПСК» і не досягнуто згоди щодо розміру відшкодування.
Вважав, що оскільки між ПрАТ «УПСК» та позивачем не досягнуто згоди щодо розміру відшкодування, вартість відновлюваного ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 164047,21 грн, виплаченого страхового відшкодування у розмірі 77 648,35 недостатньо для ремонту автомобіля та приведення його в стан, у якому він перебував до ДТП, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика, а тому відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повинен сплатити йому 86 398,86 грн (164047,21 - 77648,35) в рахунок відшкодування майнової шкоди в межах ліміту відповідальності страховика. Разом з тим, позивач просить стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 82 351,65 грн (160 000 - 77648,35), а з відповідача ОСОБА_2 - 4047,21 грн (164047,21-160000) в рахунок відшкодування заподіяної ним шкоди як різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди.
Крім того, зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу також було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 50 000,00 грн і яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням майна.
Також він поніс витрати по сплаті судового збору, витребування доказів та на правову допомогу.
       Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року позов - задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 82 351 (вісімдесят дві тисячі триста п`ятдесят одну) гривню 65 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 858 гривень 53 копійки витрат, пов`язаних з витребуванням доказів.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 4 047 (чотири тисячі сорок сім) гривень 21 копійку, витрат по сплаті судового збору у розмірі 202 (двісті дві гривні) гривні 75 копійок, 1004 (одну тисячу чотири) гривні витрат на правову допомогу.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
       Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПрАТ «УПСК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 по справі №601/3267/24 в частині стягнення з ПрАТ «УПСК» 82 351,65 грн майнової шкоди та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відмовити, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суд першої інстанції дійшов до хибних висновків, вважаючи, що пошкоджений т/з не являється фізично знищеним, а тому страховому відшкодуванню підлягає не різниия між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Вказує, що положеннями cт. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.
       Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
       Так, згідно зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ №326/08/24 від 20.08.2024 , вбачається, що ринкова вартість до ДТП становить 187 775,78 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 325 833,58 грн.
       Отже, в даному випадку відновлювальний ремонт автомобіля «Peugeot Expert», реєстраційний номер НОМЕР_3 є економічно не доцільний та даний автомобіль, вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту (325 833,58 грн) перевищує його ринкову вартість до ДТП (187 775,78 грн).
       При цьому, суд першої інстанції не приймаючи до уваги звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №326/08/24 щодо визнання ремонту пошкодженого т/з економічно недоцільним, оскільки даний звіт виконаний оцінювачем, а не експертом, проводить розрахунок страхового відшкодування, саме на підставі даного звіту оцінювача.
       Звертають увагу суду, що заперечуючи проти висновків оцінювача щодо того, що відновлювальний ремонт, пошкодженого т/з, є економічно недоцільним, позивач не надав до суду будь-якого іншого оціночного документу (висновок експертизи, звіт оцінювача тощо), який би спростовував положення звіту №326/08/24 від 20.08.2024 щодо економічної недоцільності проведення ремонту, пошкодженого т/з. Відтак, вважають даний звіт належним та допустимим доказом щодо економічної недоцільності проведення ремонту, пошкодженого т/з.
       Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.                
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що заявником фактично оскаржується рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.04.2025 лише в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 82 351,65 грн, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
       Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску.
17 липня 2024 року о 14 годині в селі Білокриниці по вулиці Шевченка водій ОСОБА_2 керував автомобілем Оpel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався дистанції, допустив зіткнення з автомобілем Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , реєстраційний номер  НОМЕР_1 вбачається, що власником транспортного засобу є ОСОБА_3 .
На час ДТП водієм автомобіля Оpel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 .
Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2024 року у справі № 601/227/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Оpel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , на момент вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди 17.07.2024 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/5295886 у ПрАТ «УПСК», відповідно до якого встановлений ліміт відповідальності 160000 грн, франшиза 3200,00 грн (а.с.29, т.1).
Згідно із звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 326/08/24 від 20 серпня 2024 року, складеного на замовлення ПрАТ «УПСК» суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що ринкова вартість до пошкодження транспортного засобу Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 187 775,78 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ - 352833,58 грн. з ПДВ на запчастини, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу - 164 047,21 грн. з ПДВ на запчастини. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 187775,78 грн (а.с.38-40, т.1).
Відповідно до звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого (в технічно несправному стані) автомобіля №327/08/24 від 21 серпня 2024 року, складеного на замовлення ПрАТ «УПСК» суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість пошкодженого автомобіля Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 у після аварійному стані становить 106 927,43 грн., матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження (а.с.124-128, т.1).
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «УПСК» 82 351, 65 грн майнової шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням зносу становить 164 047,21 грн, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована в ПрАТ «УПСК» з лімітом відповідальності у сумі 160 000 грн, а також беручи до уваги відшкодування страховиком позивачу 77648,35 грн., суд прийшов до висновку про те, що розмір майнової шкоди, завданої власнику автомобіля Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 , становить 82 351,65 грн
Проте, колегія суддів з даним висновком суду погодитися погодитися не може, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права.
       Так, відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
       Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
       Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
       Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
       При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
       Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).
       Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
       Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
       До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
       Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачений такий обов`язок.
Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.
       Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
       Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
       З огляду на зазначені вище норми матеріального права, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
       Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
       Статтею 28 Закону № 1961-IV визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
       Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV.
       Відповідно до статті 30 Закону № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
       Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
       За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджено, що страховий випадок стався з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО4530668, відповідно до якого встановлений ліміт відповідальності, зокрема страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 000 грн, за шкоду, заподіяну майну - 160 000 грн, і розмір франшизи - 3200,00 грн (а.с. 29, т. 1).
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20 серпня 2024 року за № 326/08/24, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «УПСК», вбачається, що ринкова вартість до пошкодження транспортного засобу «Peugeo Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 187 775,78 грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ - 352833,58 грн з ПДВ на запчастини, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу - 164 047,21 грн з ПДВ на запчастини, вартість матеріального збитку, заподіяної власнику КТЗ Peugeo Expert, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 187 775,78 грн. Також у підпункті в) пункту 6 даного звіту вказано, що якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника, так як вартість відновлювального ремонту більша, ніж ринкова вартість до пошкодження транспортного засобу, то з технічної точки зору вважається, що відновлювальний ремонт є економічно недоцільний (а.с. 32-40, т.1).
Тому, враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту значно перевищує ринкову вартість цього автомобіля на дату настання ДТП, колегія суддів вважає, що транспортний засіб «Peugeo Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є фізично знищеним.
       У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 559/1253/19 (провадження № 61-7141 св 22) викладено висновок, якщо вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, з точки зору такої загальної засади цивільного судочинства як розумність (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України) це означає економічну необґрунтованість його ремонту, а відтак, наділяє статусом «фізично знищеного транспортного засобу». Поняття «фізично знищений транспортний засіб» включає в себе як ситуацію, коли його ремонт є технічно неможливим, так і ситуацію, коли це є економічно необґрунтованим.
       З огляду на зазначене не заслуговують на увагу доводи позивача, що його автомобіль не є фізично знищеним.
Згідно із звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого (в технічно несправному стані) автомобіля №327/08/24 від 21 серпня 2024 року, здійсненого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПрАТ «УПСК», ринкова вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ «Peugeo Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки становить 106 927,43 грн (а.с.124-128, т.1).
У постанові Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 211/3277/20 зазначено, що відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в чинній редакції транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
       Таким чином, колегія суддів вважає, що у страховика ПрАТ «УПСК» виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. 
       Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.
       Документом, який здійснює методичне регулювання товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів є Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).
       Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.
       Підпунктами д), е) пункту 1.4 передбачено, що Методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.
       Згідно зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», п. 4.3. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
       У постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року по справі №520/8867/15-ц зазначається, що визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна.
       У постанові Верховного Суду від 25.07.2020 року по справі №221/6180/16-ц вказується, що сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).
Колегія суддів зауважує, що надані ПрАТ «УПСК» звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 326/08/24 від 20.08.24 та звіт про розрахунок ринкової вартості пошкодженого (в технічно несправному стані) автомобіля №327/08/24 від 21.08.2024, складені суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , є належними, допустимими та достатніми доказами по даній справі, оскільки при проведенні виконавець оцінки спирався на законодавство України щодо оціночної діяльності, відповідні методики, довідники. ФОП ОСОБА_4 має відповідну кваліфікацію оцінювача у напрямку оцінки майна, зокрема в оцінці дорожніх транспортних засобів, що стверджується кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача за № 5160 від 02 червня 2007, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача №8649-ПК від 25.10.2023, відповідне свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів та сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, який дійсний з 10.01.2024 до 09.01.2026 (а.с.72-73, т.1), що свідчить про фаховий рівень знань виконавця оцінки.
Зважаючи на те, що позивачем не надано жодного доказу на спростування розміру виплаченого страхового відшкодування відповідачем, при визначенні матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок страховика винуватця ДТП у зв`язку з фізичним знищенням автомобіля «Peugeo Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 , колегія суддів вважає, що слід виходити із даних звітів № 326/08/24 від 20.08.2024, № 327/08/24 від 21.08.2024, як належних та допустимих доказів у даній справі, що обґрунтовують та доводять розмір заподіяних позивачу збитків, тому підстав не брати до уваги дані звіти, у суду першої інстанції не було.
Як вбачається з матеріалів справи, що згідно з полісом № АТ 5295886, франшиза становить 3200,00 гривень, тому відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
       Отже, оскільки встановлено, що ремонт автомобіля «Peugeo Expert», реєстраційний номер НОМЕР_2 є економічно необгрунтованим та вважається фізично знищеним, тому розмір страхового відшкодування становить 77 648,35 грн (187 775,78 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) - 106 927,43 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) - 3200,00 грн (франшиза) = 77 648,35 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «УПСК» було сплачено страхове відшкодування шкоди, позивачу ОСОБА_1 у розмірі 77 648,35 грн, згідно страхового акту №037/037/028452/24/1 від 23.08.2024, що стверджується платіжною інструкцією № 162227367 від 23.08.2024 (а.с.98, т1).
       Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 82 351,65 грн, суд першої інстанції не врахував, що ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а отже транспортний засіб вважається фізично знищеним, а тому підлягають застосування положення п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV, тобто власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, у зв`язку з чим безпідставно поклав на відповідача ПрАТ «УПСК» обов`язок з відшкодування майнової шкоди, оскільки страховою виплатою (страховим відшкодуванням) потерпілому відшкодовано фактичний розмір завданої шкоди.
       Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.         
       Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» слід задовольнити, рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 82 351 (вісімдесят дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 65 копійок, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 858 гривень 53 копійки витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення майнової шкоди у розмірі 82 351, 65 грн.        
       Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Із платіжної інструкції № 162229732 від 14.05.2025 вбачається, що ПрАТ «УПСК», за апеляційний розгляд скарги, сплатило судовий збір у розмірі 1816,80 грн.
       За таких обставин, з позивача слід стягнути на користь відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 1816,80 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст.35, 259, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - задовольнити.
Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2025 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 82 351 (вісімдесят дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 65 копійок, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу та 858 гривень 53 копійки витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення майнової шкоди у розмірі 82 351, 65 грн.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» понесені судові витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд даної справи в розмірі 1816,80 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча                                                                Н. М. Храпак

Судді:                                                                 Б.О. Гірський

                                                                       О.З. Костів