Справа № 128/3119/23
Провадження № 22-ц/801/1769/2025
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року	Справа № 128/3119/23	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Панасюка О.С., Сала Т.Б.
за участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Шевчук Л.П., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, про поділ майна подружжя,

встановив:

В серпні 2023 року  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, про поділ майна подружжя.
19 червня 2025 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Куцим Р.А. через систему «Електронний суд» подано клопотання про об`єднання даної справи зі справою №128/944/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року клопотання представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Куцого Р.А. про об`єдання справ повернуто заявнику без розгляду.
Закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним майном подружжя, про поділ майна подружжя та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 год. 00 хв. 22 липня 2025 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області.
Ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року мотивована тим, що зі змісту клопотання представника позивачки про об`єднання справ та доданих до нього документів, представником позивачки не надано доказів надсилання копії даного клопотання з доданими документами іншому учаснику справи – відповідачу.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1  адвокат Куций Ростислав Андрійович подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на переконання заявника суд попередньої інстанції помилково залишив без розгляду клопотання про об`єднання справ з підстав необхідності надання до такого клопотання доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) (абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України), оскільки вказана норма зобов`язує надання таких документів лише на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень та не стосується даної стадії розгляду цієї справи.
Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду відповідає, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. 
Згідно ч. 6 ст. 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (ч. 7 ст. 43 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частинами третьою, четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.
Згідно з п. 2 ч.2, ст. 49 ЦПК України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. 
До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЦПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.
З системного аналізу вказаних норм, вбачається, що ЦПК України встановлює вимоги щодо направлення іншим учасникам справи лише до заяв поданих до суду в електронній формі по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються.
Також відповідно до ч. 3 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Проте, вимоги вказаної норми застосовуються виключно до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення.
Таким чином клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. про об`єднання справ не є клопотанням, яке подано на стадії виконання судового рішення та не є заявою по суті справи, а тому на нього не поширюються вимоги щодо обов`язкового надання доказів його надсилання іншим учасникам справи, передбачені статтями 43, 49 та 183 ЦПК України.
Оскільки клопотання про об`єднання справ, в розумінні чинних норм ЦПК України не входить до переліку обов`язкових документів, який має бути направлений іншим учасникам справи, тому представник позивача правомірно направив дане клопотання лише до суду, в провадженні якого перебувала справа.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав, для залишення без розгляду клопотання про об`єднання справ, а тому оскаржувана ухвала суду, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича задовольнити частково.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року в частині повернення представнику ОСОБА_1 адвокату Куцому Ростиславу Андрійовичу без розгляду клопотання про об`єдання справ скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (Вінницького районного суду Вінницької області).
В іншій частині ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                О.Ю. Береговий

Судді:                                                        О.С. Панасюк

                                                                       Т.Б. Сало