ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року 
м. Київ
справа №280/7505/24
адміністративне провадження № К/990/17498/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Стародуба О.П., суддів: Єзерова А.А.,  Кравчука В.М., в порядку письмового провадження розглянув касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 (судді: Іванов С.М., Чередниченко В.Є., Шальєва В.А.)
у справі №280/7505/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії. 
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.05.2024 №084050018460 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 періоди її роботи з 03.04.2000 по 27.04.2000, 28.04.2005 і призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 з 08.05.2024.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.10.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.05.2024 №084050018460 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 періоди її роботи з 03.04.2000 по 27.04.2000, 28.04.2005.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 08.05.2024 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач 06.11.2024 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для усунення виявлених недоліків скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 апеляційну скаргу повернуто відповідачу, в зв`язку з тим, що особою, яка її подала, не усунуто недоліків скарги.
17.02.2025 відповідачем вдруге подано апеляційну скаргу.
Також відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому останній зазначає, що первісна апеляційна скарга подана у строки, встановлені процесуальним законодавством, проте повернута з підстав несплати судового збору. Разом з тим, судовий збір було сплачено 06.11.2024 згідно платіжної інструкції № 4175 від 06.11.2024.
Визнавши неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції ухвалою від 24.02.2025 залишив апеляційну скаргу без руху та надав відповідачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.
На виконання вимог ухвали суду відповідач подав заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити його.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що під час первинного подання апеляційної скарги скаржником не було виконано вимоги пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України та не надано до суду документа про сплату судового збору. На виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 відповідач також не надіслав до суду копії вказаної платіжної інструкції.
Надаючи оцінку доводам скаржника про те, що судовий збір було сплачено 06.11.2024 згідно платіжної інструкції № 4175 від 06.11.2024, суд апеляційної інстанції виходив з того, що під час первинного подання апеляційної скарги, скаржником не було виконано вимоги пункту 1 частини 5 КАС України та не надано до суду документа про сплату судового збору. На виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 відповідач також не надіслав до суду копії вказаної платіжної інструкції..
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
З ухваленим рішенням суду апеляційної інстанції відповідач не погодився, подав касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що вперше апеляційну скаргу на судове рішення було подано в межах строку на апеляційне оскарження та сплачено судовий збір, що підтверджується платіжною інструкцією №4175 від 06.11.2024, як доказом сплати судового збору. При цьому покликається на те, що перед відкриттям провадження у справі або ж прийняттям до розгляду заяв, скарг чи клопотань, суд обов`язково перевіряє надходження судового збору до спеціального фонду державного бюджету України у межах кожної справи.
Також, покликаючись на норми діючого процесуального закону, зазначає, що запровадження воєнного стану є поважними причинами для поновлення процесуального строку.
Просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 25.03.2025 скасувати, ухвалити постанову, якою визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та справу №280/7505/24 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Копія ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги та доданими до неї документами доставлена до електронного кабінету третьої особи та представника позивача 28.05.2025 о 23:27, однак останні не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Верховний Суд неодноразово давав оцінку поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження при повторній подачі апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень.
Так, у постанові від 03.11.2022 (справа № 560/15534/21) Верховний Суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження, передбачений статтею 295 КАС України, не зупиняється у зв`язку із залишенням без руху, поверненням апеляційної скарги, а також його відлік не підлягає обрахуванню від дати вручення копій ухвал про залишення без руху та повернення первинної апеляційної скарги. Вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових меж, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17.05.2022 у справі №420/4212/20, звернення до суду в межах встановленого строку із апеляційною скаргою, яка була повернута судом у зв`язку з несплатою судового збору, та сплата судового збору суб`єктом владних повноважень у подальшому не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.
Крім того Верховний Суд у постановах від 21.03.2024 у справі №200/16530/21 та від 10.12.2024 у справі №560/2929/24 зазначив, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено 07.10.2024, апеляційна скарга подана з пропуском строку апеляційного оскарження 17.02.2025, а наведені відповідачем підстави пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо пропуску відповідачем строку апеляційного оскарження та прийняв рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Покликання відповідача в обґрунтування доводів касаційної скарги на те, що вперше апеляційну скаргу було подано в межах процесуального строку, встановленого КАС України, та на те, що повторне звернення з касаційною скаргою відбулось без зайвих зволікань є безпідставним, оскільки повернення вперше поданої апеляційної скарги, у зв`язку з неналежним її оформленням, не зупиняє та не перериває строк на апеляційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який час після закінчення строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Верховний Суд у постанові від 29.02.2024 у справі №420/13307/21, дійшов наступного висновку:
«…та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.
…. право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення…».
Таким чином, передбачена законом можливість повторної подачі такої касаційної скарги не звільняє особу, яка її подала, від обов`язку дотримання інших вимог процесуального законодавства, зокрема щодо строків касаційного оскарження.
До того ж, своєчасне подання першої апеляційної скарги навпаки свідчить про відсутність протягом визначеного законом строку апеляційного оскарження обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно подати апеляційну скаргу.
Є безпідставним і покликання відповідача на факт сплати ним судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки як вбачається зі змісту пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України, при поданні до суду апеляційної скарги, на апелянта покладається обов`язок додати до неї документ про сплату судового збору, що відповідач у цій справі не виконав.
З цих же підстав необґрунтованими є покликання відповідача на обов`язок суду перевіряти зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, позаяк така перевірка здійснюється саме на основі поданого апелянтом документу про сплату судового збору.
При цьому слід зауважити, що як вбачається із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідач не реалізував своє право на оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення первинно поданої апеляційної скарги, яку, власне, і було повернуто з підстав неподання доказів сплати судового збору.
Також безпідставним є покликання відповідача на введення в Україні воєнного стану, оскільки сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанцій не допустив порушень норм процесуального права, суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025 у справі №280/7505/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук