ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/1038/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
при секретарі судового засідання Карпенко А.С.

Представники сторін:
від відповідача: Вдовенко Марина Володимирівна (поза межами приміщення суду) - від КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" - витяг з ЄДР
представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 у справі №904/1038/24 (суддя Золоторьова Я.С.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД", м. Миколаїв 
до Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" і просить суд:
- Зобов`язати Комунальне підприємство “КРИВБАСВОДОКАНАЛ” (Україна, 50027, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Дудаєва Джохара, будинок 6А), код ЄДРПОУ 03341316, поновити надання послуги з централізованого постачання холодної води на власні потреби на умовах та в порядку відповідно до Договору від 2018 року №20 про надання послуг центрального водопостачання і водовідведення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД” (Код ЄДРПОУ 31735523) за адресою об`єкта користування: вулиця І.А. Шевченко, будинок 55-Д, селище Глеюватка, Криворізький район, Дніпропетровська область.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024, у даній справі, позов залишено без задоволення.
Приймаючи оскаржуване рышення, місцевий господарський суд виходив з того, що правовідносини між сторонами щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не були належним чином врегульовані після припинення дії договору №20 від 29.12.2017, строк якого закінчився 31.12.2018. Доказів продовження дії цього договору або укладення нового договору між КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" та ТОВ «Криворізький м`ясокістковий завод» сторонами не подано.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема частини першої та другої статті 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», частини другої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, затверджених наказом №190, послуги з водопостачання та водовідведення можуть надаватись виключно на договірних засадах, за умови виконання споживачем необхідних переддоговірних процедур. Зокрема, таких як: розроблення технічних умов, погодження проєктної документації, надання виконавчо-технічної документації, погодження схеми розподілу зон балансової належності та експлуатаційної відповідальності, а також забезпечення комерційного обліку води.
Як встановлено судом, позивач не виконав зазначені вимоги, не надав відповідну документацію, не виконав приписи КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" №95 від 26.01.2021 та №383 від 09.08.2023, що, в свою чергу, свідчить про самовільне користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення. Відтак, з урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Комунальне підприємство «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (код ЄДРПОУ 03341316) поновити надання послуги з централізованого постачання холодної води на власні потреби на умовах та в порядку відповідно до Договору від 2018 року № 20 про надання послуг центрального водопостачання і водовідведення на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» (Код ЄДРПОУ 31735523) за адресою об`єкта користування: вулиця І.А. Шевченко, будинок 55-Д, селище Глеюватка, Криворізький район, Дніпропетровська область.
Також скаржник надав до апеляційної скарги попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
Позивач вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а також неповно досліджено обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Суд дійшов помилкового висновку про припинення договірних правовідносин між Позивачем і Відповідачем, ігноруючи фактичні та юридичні докази їх продовження.
У спірних правовідносинах між сторонами мав місце договір № 20 від 2018 року, укладений між ТОВ «Криворізький м`ясокістковий завод» (раніше – ТОВ «Іннотех») та КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", предметом якого було надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей договір вважається продовженим на кожен наступний однорічний строк, якщо жодна зі сторін не повідомить іншу про намір його припинити. Таких повідомлень сторони не направляли.
Факт дії договору підтверджується як самими сторонами, так і доказами, наданими до суду. Відповідачем здійснювалося технічне обслуговування (акти 2016 та 2021 років), пломбування засобу обліку, виставлення рахунків, а також ведення особового рахунку Позивача. Позивач, зі свого боку, регулярно сплачував рахунки з 2019 по липень 2023 року, що підтверджується платіжними дорученнями. Жодна зі сторін не вживала дій до припинення або укладення нового договору.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги вищевказані обставини і дійшов висновку, що правовідносини між сторонами припинились 31.12.2018 у зв`язку із закінченням строку дії договору, при цьому не оцінивши належним чином усі наявні у справі докази, що підтверджують тривале фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань. Суд також не дав правової оцінки відсутності будь-якої фіксації припинення договору або відмови від нього з боку сторін.
Більше того, відповідно до п. 3 Розділу I Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, договірні відносини між виконавцем послуг і споживачем можуть існувати виключно на договірних засадах. Суд не врахував, що споживання води Позивачем здійснювалося саме в межах договірних правовідносин — через засіб обліку, за затвердженим тарифом, на підставі виставлених рахунків, що оплачувалися.
Після вчинення крадіжки водолічильника у липні 2023 року Позивач одразу повідомив Відповідача та просив надати умови для відновлення обліку води, однак натомість Відповідач склав акти про припинення надання послуг та самовільне користування, пославшись на відсутність договірних відносин. Це є односторонньою відмовою від виконання зобов`язання, що прямо суперечить ст. 525, 526 ЦК України та є порушенням прав Позивача як споживача послуг.
Також суд проігнорував положення ст. 530, 610, 612, 627, 664, 669, 670, 693 ЦК України, які регулюють порядок виконання грошових зобов`язань, порядок поставки послуг (товарів), наслідки невиконання зобов`язань та права сторін у разі їх порушення. Позивач повністю виконав свою частину зобов`язання — здійснював оплату послуг, а Відповідач, отримавши оплату, відмовився надавати послуги, що порушує принцип належного виконання договору.
Крім того, суд не застосував положення ст. 79 ГПК України щодо оцінки доказів за принципом вірогідності, не зіставивши доводи обох сторін і не надавши перевагу більш обґрунтованим і послідовним доказам Позивача, які підтверджують тривалі договірні відносини.
Таким чином, наявність спірних правовідносин слід кваліфікувати як такі, що виникли на договірній основі відповідно до Цивільного кодексу України, профільних законів та підзаконних актів. Одностороннє припинення надання послуг без наявності правових підстав є незаконним, а висновки суду — необґрунтованими.
У зв`язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги Позивача — задоволенню в повному обсязі.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

КП «Кривбасводоканал» вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Договір № 20 від 29.12.2017 між КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" та ТОВ «IHHOTEX» (згодом перейменованим у ТОВ «Криворізький м`ясокістковий завод») про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення діяв лише до 31.12.2018 року у частині надання послуг, а розрахунки – до повного погашення заборгованості. Договір не передбачав продовження строку дії, а через відсутність технічних умов і необхідної документації КП «Кривбасводоканал» відмовилося відновити укладення договору, що призвело до припинення послуг та виявлення самовільного користування системою водопостачання з боку споживача.
Відповідач звертає увагу, що положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» втупили у дію з 01.05.2019, та не можуть бути застосовані до договорів, які укладені до цієї дати. Тому посилання Позивача на статтю 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо продовження дії договору є безпідставним.
Враховуючи вимоги діючого законодавства щодо укладення договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, щодо правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, позивач не уклав відповідний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з виконавцем послуг, не виконав надані приписи про виготовлення та надання проектно-технічної документації для підключення до систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Позивач не довів факт укладення нового договору. Суд першої інстанції правильно встановив, що дія договору припинена 31.12.2018, а дії КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" щодо припинення водопостачання були законними.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Дармін М.О. (доповідач), судді - Кощеєв     І.М., Чус     О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/1038/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/1038/24.
24.07.2024 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 у справі №904/1038/24. Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 03.12.2024 об 11:30 годин.
27.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з відпусткою.
03.12.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, а представник КП "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.06.2025 о 10:30 год. Відповідно до частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України надано ТОВ "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД" можливість до наступного судового засідання подати до суду апеляційної інстанції власні письмові пояснення щодо наступного питання:
1. Які саме обставини встановлені в справах №904/6140/23 та №904/1537/23, про які зазначено у виступі представника апелянта, мають преюдиційне значення при розгляді данної справи?
27.05.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД" надійшла заява про виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2024.
Відповідно до мапи повітряних тривог, станом на час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 у справі №904/1038/24 - 03.06.2025 об 10:33, повітряна тривога не була оголошена. Клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату відсутні. Відповідно, у суду відсутні підстави для висновку, що неявка представника ТОВ "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД" обумовлена загрозою життю і здоров`ю через повітряну тривогу.

27.05.2023р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД" на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2024 надійшла заява, в якій останній надає пояснення в чому полягає преюдиціальність рішень судді Золотарьової Я.С. у справах №904/6140/23 та №904/1537/23 (а.с. 179-184) 
03.06.2025 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Відповідачем до матеріалів справи надано договір № 20, укладений між Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «IHHOTEX» (Споживач) про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (тимчасовий) від 29.12.2017.
Відповідно до умов цього договору, Виробник зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення на власні потреби та потреби з утримання житлових будинків, а Споживач-зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на у мовах, шо передбачені договором (п.1.1 договору).
Об`єкт користування водопостачання та водовідведення розташованого за адресою: вулиця І.А. Шевченко, будинок 55-Д, селище Глеюватка, Криворізький район, Дніпропетровська область.
Відповідно до п.4.3. укладеного Договору виробник має право:
- вимагати від Споживача дотримання вимог чинного законодавства України в сфері житлово-комунальних послуг:
-припинити та / або обмежити надання послуг централізованого водопостачання та або водовідведення у разі невиконання вимог попередження припису виданого Виробником.
Відповідно до п.5.1 Договору споживач, зокрема, несе відповідальність згідно із законодавством і Договором за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово - комунальних послуг; порушення зобов`язань, установлених законодавством і Договором; невиконання умов даного Договору.
Відповідно до пункту 6.1 Договору точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від Виробника до Споживача є межа балансової належності, яка визначається актом розмежування балансової та експлуатаційної належності, що є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з п. 8.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами у відповідності до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 31.12.2018р., а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості. 
Згідно з п.8.2 Договору, цей Договір вважається може бути розірваний достроково у разі невиконання умов Договору Сторонами або за мотивованою заявою однієї зі сторін.
Позивачем до матеріалів справи надано оригінал договору № 20, укладений між Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «IHHOTEX» (Споживач) про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (тимчасовий) від __.__.2018 (а.с.96-98).
Пункти цих договорів, які наведені вище, є однаковими та між собою не різняться, крім дати укладення договору.
Договір № 20 не містить положень щодо можливості продовження строку його дії.
13 жовтня 2020 року Рішенням № 13/10-1 ТОВ «ІННОТЕХ» (п. 4) вирішено змінити назву підприємства та затверджено повне найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД».
В матеріалах справи містяться:
- акт розмежування балансової належності водогінних мереж і експлуатаційної відповідальності сторін (а.с.13);
- акт технічного обстеження систем водопостачання та терміну чергової повірки приладу обліку №119 від 10 травня 2016 року;
- акт технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача за Договором № 20 від 29.12.2017 КП «Кривбасводоканал» від 26.01.2021.
Також в матеріалах справи містяться платіжні доручення за послуги централізованого водопостачання (а .с.20-42).
26.01.2021 відповідно до акту технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача №461 ТІ КП «Кривбасводоканал» зазначено: технічні умови відсутні, надано припис на виготовлення, схема розділу зон балансової належності мереж водопостачання та водовідведення і експлуатаційної відповідальності сторін - надано припис на оновлення, виконавчо-технічна документація (проект) на зазначену систему водопостачання - надано припис на замовлення проекту.
У акті №461 ТІ від 26.01.2021 вказано: «питна води на об`єкт споживача подається від мереж КП «Кривбасводоксал» Ду 500 мм. по одному вводу.
Облік спожитої послуги централізованого водопостачання визначається засобами вимірювальної техніки GROSS, заводський №201501009308. Дата останньої державної повірки червень 2015, наступна повірка- 2019р. Засіб вимірювальної техніки встановлений в точці підключення на території Споживача у колодязі ВК-1. Засіб вимірювальної технки в місці його приєднання до трубопроводів опломбований пломбами: С45/00456-лічильник, не порушена. С45/0045Х- різьбові та фланцеві з`єднання, фільтр грубої очистки до приладу обліку, С45/00457- обвідна лінія: не порушені. Система водовідведення споживача потребує додаткового обстеження.»
У зв`язку із закінченням терміну проведення держ. повірки, складено акт №92 на зняття охоронної пломби від 26.01.2021 (а.с.72).
В результаті технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення на об?єкті Споживача КП «Кривбасводоканал» видано припис №95 від 26.01.2021, яким у термін – до 26.02.2021 надати: технічні умови; схему розділу зон балансової належності мереж водопостачання та водовідведення і експлуатаційної відповідальності сторін; виконавчо - технічну документацію (проект) на приєднання до систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, до Технічної інспекції Виробника.
Доказів виконання цього припису матеріали справи не містять.
Листом від 13.07.2021р. вих. №7096 КП «Кривбасводоканал» повідомив про неможливість укладання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у зв?язку з відсутністю у ТОВ «КРИВОРІЗЬКИЙ М?ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» технічних умов (п.4.1 Правил №190), проекту (п.14.2 Правил №190), опитувального листа, прилад обліку води повинен бути розміщений на межі балансової належності мереж водопостачання відповідно до вимог п.5.2. п.5.7 Правил № 190 (а.с.74).
Листом від 03.08.2023р. вих. № 28-20/10296 КП «Кривбасводоканал» повідомив про попередження щодо обмеження / припинення надання послуг централізованого водопостачання / водовідведення на об?єкті за адресою: с. Глеєватка, вул. І.А. Шевченко, буд. 55Д через 30 днів з дня отримання цього Попередження, на адресу місця реєстрації та місця знаходження ТОВ «КРИВОРІЗЬКИЙ М?ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД»: 54018, м. Миколаїв, пров. Південний. 30/1, у зв?язку з відсутністю укладеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, а також надав перелік обов?язкових документів для укладання договору (а.с.76).
09 серпня 2023 представниками служби технічної інспекції КП «Кривбасводоканал» у присутності представника позивача - Завгоспа Хохлова Вадима Вікторовича, було проведено технічне обстеження систем водопостачання та водовідведення ТОВ «КРИВОРЗЬКИЙ М?ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» на об?єкті за адресою: Дніпропетровська обл. Криворізький район, село Глеюватка, вул. І.А. Шевченко, буд.55-Д. про що складено відповідний акт №4/23 від 09.08.2023.
У акті №4/23 від 09.08.2023 технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення зазначено: доступ до ВК-І не надано, вузол обліку відсутній, користування системою централізованого водопостачання здійснюється без договору, у зв?язку з чим централізоване водопостачання представника Виконавця відключене, про що складений акт припинення надання послуг централізованого водопостачання на об?єкт водоспоживання №692 від 09.08.2023.
Видано Припис №383 від 09.08.2023- у термін до 23.08.2023 надати: технічні умови, схему розділу зон балансової належності мереж водопостачання та водовідведення і експлуатаційної відповідальності сторін: виконавчо-технічну документацію (проект) на приєднання до систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до Технічної інспекції Виробника.
09 серпня 2023 року уповноваженими представниками служби технічної інспекції КП «Кривбасводоканал» у присутності представника позивача - Завгоспа Хохлова Вадима Вікторовича, було встановлено самовільне користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення ТОВ «КРИВОРІЗЬКИЙ М?ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» на об?єкті за адресою: Дніпропетровська обл. Криворізький район, село Глеюватка, вул. І.Л. Шевченко, буд.55-Д, про що складено відповідний акт №4/23 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування від 09.08.2023.
Втім, позивач уважає безпідставним припинення надання йому послуг централізованого водопостачання, що і стало причиною спору.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою визначені Законом України "Про питну воду та питне водопостачання".
Відповідно до ч.1 ст. 19 закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору, зокрема з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.
Згідно зі статтею 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційної обліку питної води відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".
Чинне законодавство України передбачає, що надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється виключно на договірних засадах у відповідності до вимог «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 та «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190, викладених у новій редакції згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19.04.2021 №97, які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.
Пунктом 1 розділу III «Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 №190 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 19.04.2021 №97) (далі- Правила №190) встановлено, що приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється відповідно до технічних умов (додаток 2), виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення, та розробленого і затвердженого в установленому порядку проекту на приєднання.
Пунктом 3 розділу III Правил №190 визначено: для одержання технічних умов споживач подає виконавцю послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення такі документи:
-          заяву;
-          опитувальний лист (додаток 3);
-          ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території - в масштабі 1:500 із зазначенням підземних інженерних комунікацій (при необхідності);
-          копії документів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою;
-          викопіювання з містобудівної документації зі схемою прив`язки до систем водопостачання та водовідведення, яка пропонується;
-          копію дозволу на спеціальне водокористування та копію спеціального дозволу на користування надрами (у разі наявності обов`язку щодо їх отримання);
-          розрахунок витрат водоспоживання і водовідведення об`єкта згідно з діючими нормами, завірений підписами керівника проєктної організації та замовника;
-          у разі наміру замовника приєднатися до водопровідної мережі та/або мережі водовідведення, які не належать виконавцю послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, додатково надається погодження (згода) власника цих мереж.
Пунктами 8-10 3 розділу III Правил №190 визначено: строк дії технічних умов складає три роки з дня їх надання у разі неприєднання об`єкта до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення, або збільшення ліміту водоспоживання/водовідведення потребує розробки нових технічних умов.
Технічні умови повинні включати:
-          місце та спосіб підключення до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення;
-          обсяг та тиск води, режим водопостачання;
-          обсяги, вид та показники якості стічних вод, що скидаються;
-          рекомендовані матеріали труб та перелік арматури і обладнання на них, глибину залягання трубопроводів;
-          місце встановлення приладів обліку води, їх діаметр, тип, параметри, вимоги до встановлення;
-          умови для влаштування проміжного резервуара, насосів - підвищувачів тиску, регуляторів тиску та обмежувачів;
-          графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж, місця приєднання до них об`єкта, місце розмежування балансової належності;
-          термін дії технічних умов.
Технічні умови є підставою для розроблення проєктно-технічної документації на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - проєктно-технічна документація) згідно з державно-будівельними нормами та іншими нормативно-правовими актами і є обов`язковими для виконання.
Проєктно-технічна документація розробляється відповідно до виданих виконавцем послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення технічних умов.
Пунктами 16, 17 Правил №190 передбачено, що проєкт на приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення подається для узгодження виконавцю послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення у двох примірниках. Після узгодження проєкту на приєднання перший примірник залишається у виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення, а другий - повертається замовнику/споживачу.
У випадках відхилень проєктно-технічної документації від технічних умов та відповідних нормативних документів виконавець послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання проєкту на приєднання має надати споживачу лист із зауваженнями та рекомендаціями щодо її доопрацювання або узгодити її із зауваженнями.
Ненадання споживачем виконавцю послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення доопрацьованої проєктно-технічної документації у тридцятиденний строк з дати отримання ним листа із зауваженнями та рекомендаціями є підставою для відмови у приєднанні.
У разі зміни цільового призначення приміщення та/або запланованих змін господарської діяльності споживачів, якщо вони ведуть до зміни обсягів спожитої питної води та скидів стічних вод, у місячний строк споживачі до дати виникнення змін надають виконавцю послуги з централізованого водопостачання/ централізованого водовідведення заяву та відповідні документи для одержання технічних умов та внесення змін до договору (п. 20 Правил №190)
Новий споживач у семиденний строк після прийняття об`єкта повинен письмово повідомити виконавця послуги з централізованого водопостачання/централізованого водовідведення про прийняття на себе зобов`язань щодо отримання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та переукладання акта розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (п.21 Правил №190).
Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995р. №30 затверджені «Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України», якими передбачено обов?язок Виробника по здійсненню технічного обстеження систем водопроводу та каналізації. які перебувають на балансі споживача та право надавати приписи щодо усунення порушень цих правил.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано договір № 20 укладений між Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «IHHOTEX» (Споживач) про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (тимчасовий) від 29.12.2017, строк дії договору згідно пункту 8.1 до 31.12.2018 (а.с. 66-68). В свою чергу, позивачем до матеріалів справи надано оригінал договору № 20, укладений між Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «IHHOTEX» (Споживач) про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 2018 р., строк дії договору згідно пункту 8.1 до 31.03.2018 (а.с.96-98). 
Колегія суддів констатує, що жоден із наданих договорів не містить положень, які б передбачали можливість продовження строку його дії, а отже, дія договору обмежується визначеним у ньому періодом.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення від 26.01.2021 (№461 ТІ КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ») у позивача відсутні технічні умови, надано припис на виготовлення; схема розділу зон балансової належності мереж водопостачання та водовідведення і експлуатаційної відповідальності сторін - надано припис на оновлення; виконавчо-технічна документація (проект) на зазначену систему водопостачання - надано припис на замовлення проекту. Облік спожитої послуги здійснювався засобом вимірювальної техніки, який не пройшов державну повірку вчасно, що підтверджено актом на зняття охоронної пломби. Позивачу було направлено припис №95 від 26.01.2021 із вимогою надати технічні умови, проектну документацію та свідоцтво про повірку, однак доказів виконання цих вимог справою не встановлено.
КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» листом від 13.07.2021 повідомило про неможливість укладання договору через відсутність необхідних документів і проекту, а 03.08.2023 - про попередження щодо можливого припинення надання послуг через відсутність договору. Під час технічного обстеження 09.08.2023 встановлено відсутність вузла обліку, а також самовільне користування послугами без укладеного договору, що призвело до відключення централізованого водопостачання та оформлення відповідних актів.
Незважаючи на повторний припис №383 від 09.08.2023 із вимогою надати технічні умови, схему розділу зон балансової належності, виконавчо-технічну документацію та свідоцтво про повірку, позивач не виконав цих вимог. 
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що: «…Суд проігнорував норму законодавства, що виключно на договірних засадах можливе споживання послуги водопостачання. Матеріали справи та висновки суду не свідчать про встановлення факту деліктного позадоговірного споживання води з боку Позивача та відмову від виставлення щомісячних рахунків Відповідачем до серпня 2023 року та їх добровільної оплати позивачем
Невірне обгрунтування рішення призвело до невірних висновків судом про:
•фактичне припинення договору між сторонами,
•припинення між ними правовідносин з приводу водопостачання,
•правомірне припинення надання послуг відповідачем позивачу, а також
•суд необґрунтовано визначив, що за відсутності договору позивач повинен та «позивач не здійснив необхідних дій, які передують укладенню договору, а саме: розробка технічних умов на приєднання технічні умови; складення схеми розділу зон балансової належності мереж водопостачання та водовідведення і експлуатаційної відповідальності сторін; виготовлення виконавчо - технічної документації (проєкту) на приєднання до систем централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; надання свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки».
Позивачем підтверджено доказами, що в 2018 році Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОТЕХ», що перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» (надалі по тексту рішення Позивач) та Комунальне підприємство «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» (надалі по тексту рішення Відповідач) уклали договір № 20 про надання послуг центрального водопостачання і водовідведення, відповідно до якого постачальник (Відповідач - Комунальне підприємство «КРИВБАСВОДОКАНАЛ») взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати Позивачу послуги з централізованого водопостачання холодної води на власні потреби , а Позивач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Додатками до вказаного договору є:
-Акт розмежування балансової належності водогінних мереж і експлуатаційної відповідальності сторін та схема
Актом від 10.05.2016 № 119 технічного обстеження систем водопостачання та терміну чергової повірки приладу обліку Відповідачем підтверджено наявність між сторонами договірних відносин та використання приладу обліку GROSS-25 № 201501009308, який опломбовано відповідачем.
Актом від 26.01.2021 № ТІ технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення споживача за Договором № 20 від 29.12.2017 Відповідачем підтверджено наявність між сторонами договірних відносин, наявність особового рахунку № 9339 та використання приладу обліку GROSS-25 № 201501009308, який опломбовано відповідачем.
Позивач платіжними дорученнями від: 19.08.2021 № 66, 22.09.2021 № 101, 19.10.2021 № 123, 18.11.2021 № 159, 15.12.2021 № 187, 19.01.2022 № 12, 18.02.2022 № 40, 15.03.2022 № 55, 25.04.2022 № 75, 26.05.2022 № 85, 23.06.2022 № 94, 25.07.2022 № 109, 22.08.2022 № 123, 22.09.2022 № 138, 21.10.2022 № 147, 22.11.2022 № 160, 19.12.2022 № 173, 24.01.2023 № 12, 23.02.2023 № 22, 27.03.2023 № 42, 21.04.2023 № 47, 23.05.2023 № 64, 22.06.2023 № 73, 21.07.2023 № 87 здійснював сплачував рахунки Відповідача за послугу централізованого водопостачання.
В період 15.07.2023-16.07.2023 на території Позивача невстановленими особами було вчинено крадіжку лічильника води, за допомогою якого здійснювався облік споживаної Позивачем води відповідно до договір від 2018 року № 20 про надання послуг центрального водопостачання і водовідведення з Відповідачем (витяг від 02.08.2023 з Єдиного реєстру досудових розслідувань додається).
Відповідно до умов вказаного вище Договору споживання води без засобів обліку заборонено та встановлено відповідальність за порушення цілісності засобу обліку води. Тому, Позивач 17 липня 2023 року телефоном повідомив Відповідача про крадіжку лічильника та просив надати умови встановлення нового лічильника води з метою продовження споживання води.
У відповідь на вказаний лист-повідомлення про крадіжку лічильника 09.08.2023 представники Відповідача відмовилися від пломбування нового лічильника та склали:
1.Акт від 09.08.2023 № 4/23 про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування,
2.Акт від 09.08.2023 припинення надання послуг централізованого водопостачання на об`єкт водоспоживання,
3.Припис від 09.08.2023 № 383 про необхідність замовлення документації у Відповідача.
Починаючи з 09.08.2023 Відповідачем в односторонньому порядку припинено виконання Договору № 20 про надання послуг та не здійснив надання Позивачу послуг з централізованого водопостачання, про що заначено в Акті від 09.08.2023 припинення надання послуг централізованого водопостачання на об`єкт водоспоживання, а саме:
-«Підстави припинення надання послуг централізованого водопостачання на даний об`єкт водоспоживання у зв`язку з відсутністю договірних відносин з КП «Кривбасводоканал».
Відповідно до умов Договору № 20 Постачальник (Відповідач) зобов`язався
забезпечити надання послуг у спосіб передбачений договором Споживачу (Позивачу), на що погодився останній.
Умовами Договору Споживач (Позивач) не обмежений ні часом, ні кількістю Послуг в межах її договірного обсягу в розмірі 2400 кубічних метрів холодної води на рік, який Споживач (Позивач) може отримати від Відповідача.
Судом в оскаржуваному рішенні не враховано та не оцінено обгрунтування з боку позивача про чинність Договору № 20 з урахуванням фактичного отримання послуг у вигляді фізичних обсягів води та його оплати до серпня 2023 року, про що свідчать платіжні доручення та рахунки відповідача, що виставлялися в межах договору № 20, а також не враховано диспозитивні норми свободи договору:
- Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (стаття 13. Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг): (норма частини 3 статті 13) Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Судом не обґрунтовано якими нормами законодавства надано право та можливість Відповідачу, як монополісту та виконавцю комунальної послуги припинити дію Договору № 20, а також припинити надання комунальної послуги споживачу.
Судом не здійснювалася оцінка доказів про відмову чи-то Позивачем, чи-то Відповідачем від Договору № 20 і такі докази відсутні в матеріалах справи.
Суд неправомірно визнав договір № 20 таким, що припинився 31.12.2028 за терміном дії, проте обґрунтував незаконне рішення поточними господарськими документами, що підтверджують наявність правовідносин між сторонами та які містять посилання на цей договір № 20 аж до серпня 2023 року.
Відповідно до норм ст. 530 ЦК України: «Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Виходячи з односторонньої безпідставної та необґрунтованої відмови КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» від виконання обов`язку, який належить йому щодо передачі Послуги з централізованого водопостачання за Договором від 2018 року № 20 про надання послуг центрального водопостачання і водовідведення на користь ТОВ «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД», виходячи з відсутності обмежень за Договором щодо кількості та термінів отримання Послуги в межах встановленого ліміту, Позивач не пред`являв вимогу щодо негайного виконання власного обов`язку по передачі Послуги та використав право на звернення до суду щодо захисту порушеного права.
Із суті правовідносин, що виникли між сторонами, та виходячи з обставин справи, зокрема, здійснення позивачем оплати послуги у повному розмірі протягом 2019¬2023 років, фактично між позивачем та відповідачем існують договірні правовідносини щодо придбання послуги з централізованого водопостачання холодної води, тому до правовідносин застосовуються положення ст. 693 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Враховуючи суть правовідносин між сторонами та специфіку придбання холодної води у спосіб визначений договором та чинним законодавством за допомогою лічильника води, Позивач мав мету придбання таких послуг та мати можливість їх використання для власної господарської діяльності у погодженій кількості та у межах строку дії договору.
Приписами ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, то покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до ст. 7 Цивільного кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.
За загальним правилом для отримання послуги з холодного водопостачання позивач не повинен вчиняти будь-яких дій, а оплату вартості послуги зобов`язаний оплатити на підставі рахунку Відповідача, що і було зроблено з 2019 до липня 2023 року…» як такі що не відповідають фактичним обставинам справи.
Позивач також стверджує, що між сторонами існують договірні правовідносини на підставі факту оплати послуг з централізованого водопостачання у період 2019– 2023 років. Проте сам факт оплати не є беззаперечним доказом укладення договору відповідно до положень статей 626 та 638 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним лише за умови досягнення між сторонами згоди у належній формі з усіх істотних умов договору. Позивач не надав доказів укладення договору у письмовій формі, як це передбачено, зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 208 ЦК України для договорів, які виконуються повністю або частково однією зі сторін, а також не підтвердив погодження істотних умов, таких як обсяг послуг, строки та ціна.
Колегія суддів зазначає, що правовідносини між сторонами регулюються не договором купівлі-продажу, а договором про надання послуг, тому посилання Позивача на статтю 693 ЦК України є безпідставним.
Аргумент позивача про те, що, відповідно до звичаю ділового обороту, для отримання послуги з холодного водопостачання він не зобов`язаний вчиняти будь-яких дій, не може бути прийнятий судом, оскільки, згідно зі статтею 7 ЦК України, звичай може застосовуватися лише за умови, що він не суперечить умовам договору або вимогам законодавства. Водночас позивач не надав належних та допустимих доказів існування саме такого звичаю в сфері централізованого водопостачання, а посилання на факт здійснення оплати у попередні роки не підтверджує усталеність та загальність відповідного правила поведінки у цій сфері. Крім того, правове регулювання надання комунальних послуг, зокрема порядок укладення договорів про їх надання, визначене спеціальними нормативно-правовими актами, яким звичай не може суперечити, а також не може їх замінювати.
Відповідно до частин 4, 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Подібний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 02.11.2021 у справі № 917/1338/18, від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17.
Позивач у своїй заяві на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2024 зазначає наступне: «…- зміст оскаржуваного рішення зводиться до того, що суд визнав факт припинення договору № 20 між сторонами через закінчення строку його дії, про що зазначено в оскаржуваному рішенні: «Матеріалами справи підтверджується, що строк дії договору закінчився 31.12.2018. Доказів продовження дії цього договору сторони не надали, як й доказів укладення нового договору. Відтак, суд доходить висновку про те, що станом на день звернення позивача з цим позовом до суду, правовідносини сторін договором не врегульовано».
При цьому суд визнає що майже 5 років закінчений договір діяв і, що відповідачем підтверджено та судом встановлено, що «Відповідач припинив у 2023 році надання позивачу послуг з централізованого водопостачання, про що заначено в Акті від 09.08.2023».
Зміст рішень у справах № 904/6140/23 та № 904/1537/23, які набрали законної сили та прийняті відносно обставин дії договорів з Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» у складі суду - судді Золотарьової Я.С., яка ухвалила оскаржуване рішення, судом встановлено, а саме:
• у рішенні у справі № 904/6140/23 суд встановив:
станом на 29.01.2024 «Цей договір набуває чинності з 01.01.2006 і діє до 31.12.2006 договір вважається щороку пролонгованим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (п.9.1)»,
• у рішенні у справі № 904/1537/23 суд встановив: станом на 19.06.2023 «Відповідно до п. 9.1, даний Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами 02.08.2006 і діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 31.12.2009, а в частині здійснення розрахунків за наданні послуги - до повного погашення заборгованості. Відповідно до п. 9.2, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести в нього зміни, він продляє свою дію на наступний рік. Доказів закінчення строків дії Договору матеріали справи не містять» (При цьому предметом спору між сторонами є надання послуг згідно з актами від 24.05.2021, 24.06.2021, 27.07.2021 приймання-передачі послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за договором № 1308 від 02.08.2006, обсяги скинутих стічних вод ФОП Білоконь І.В. за травень-липень 2021 року склав: 176 м3, 204 м3та 190 м3 відповідно, коли строк дії договору закінчився 31.12.2009).
З поданого вбачається, що судом під час ухвалення оскаржуваного рішення у справі № 904/1038/24 не враховано преюдиціальне значення власних рішень, що набрали законної сили, та встановили обставини відносно однієї із сторін спору - Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», в частині не закінчення дії договору про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення після спливу терміну, на який такий договір укладався.
Верховний суд зазначає, що загально прийнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis або praejudicium - те, що стосується попереднього судового рішення) -це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі. У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «...право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Вгитагезси V. Котапіа) [СС], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.
Норми ч. 4 ст. 75 та ч. 5 ст. 75 ГПК України визначають:
•          обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом,
•          обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах -позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі № 916/1041/17).
Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі № 902/201/19, постанова КГС ВС від 15.10.2019 по справі № 908/1090/18).
Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №           48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні
Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17).
Верховним судом визначено умови за наявності яких преюдиційні обставини не потребують доказування.
Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:
-          обставина встановлена судовим рішення;
-          судове рішення набрало законної сили;
-у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини (постанова КЦС ВС від11.12.2019 по справі №320/4938/17).
Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.
Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі № 320/4938/17).
Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 10.10.2019 по справі № 910/2164/18, постанова КГС ВС від 08.07.2019 по справі № 908/156/18).
Враховуючи викладене в сукупності, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД» просить суд визнати преюдиціальним факт підтверджений рішеннями, що набрали законної сили у справах № 904/6140/23 та № 904/1537/23 відносно відповідача у справі № 904/1038/24 в частині не закінчення дії договору про централізоване водопостачання та водовідведення після спливу строку, на який цей договорі укладався…». 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів виснує, що позивачем не доведено наявності фактів, які буливстановлених рішеннями у справах № 904/6140/23 та № 904/1537/23 і які б мали преюдиційне значення для дано справи, оскільки при прийнятті вищезазначених рішень суди виходили з інших фактичних обставин справ та договірних умов. Зокрема, у вказаних справах суд дійшов висновку про продовження строку дії договорів саме на підставі наявності в них положень про автоматичну пролонгацію (зокрема, пунктів 9.1 та 9.2), які прямо передбачали поновлення договорів у разі відсутності заяв сторін про припинення або зміну умов договору. Натомість у договорі, що є предметом розгляду у цій справі, аналогічні умови щодо автоматичної пролонгації відсутні, що виключає можливість застосування інституту звільнення від доказування.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).
Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За загальним правилом, доказування полягає не лише у поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що у даному випадку скаржником зроблено не було.
Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновки місцевого господарського суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 у справі №904/1038/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД” на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі ___ грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КРИВОРІЗЬКИЙ М`ЯСОКІСТКОВИЙ ЗАВОД” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 у справі №904/1038/24 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 у справі №904/1038/24 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.07.2025

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                О.В. Чус