П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 червня 2025 року
м. Київ
справа № 302/698/14-а (2-а/302/44/14)
провадження № 11-289зва24
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Шевцової Н. В.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Єленіної Ж. М., Ємця А. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Погрібного С. О., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Ткача І. В., Усенко Є.А., Уркевича В. Ю.,
розглянула в порядку письмового провадження заяву  ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 (судді Гудима Л. Я., Ільчишин Н. В., Святецький В. В.) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 (суддя Заяць В. С.) у справі № 302/698/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області про зобов`язання зробити перерахунок пенсії з нарахуванням та виплатою компенсації та
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2014 року  ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області (далі - УПФУ в Міжгірському районі, відповідач), в якому просила:
- визнати незаконною відмову відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з дати призначення з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та 40 % надбавки за вислугу років з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини грошових доходів на різницю між таким розміром пенсії та тим, який позивачка отримує;
- зобов`язати провести перерахунок пенсії із заробітної плати з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та 40 % надбавки за вислугу років з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини грошових доходів на різницю між таким розміром пенсії та тим, який позивачка отримує. 
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що призначена  ОСОБА_1 пенсія не відповідає вимогам законодавства, оскільки до її розміру не включені зазначені вище виплати.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.06.2014, залишеною без мін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014, позов задоволено частково. 
Позовні вимоги  ОСОБА_1 щодо зобов`язання провести перерахунок розміру пенсії на її користь із включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії : індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 12.02.2010 по 27.11.2013 залишено без розгляду. 
Визнано неправомірними дії УПФУ в Міжгірському районі щодо неврахування у заробітку при призначенні пенсії державного службовця  ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Зобов`язано УПФУ в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії  ОСОБА_1  із включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії: індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 27.11.2013 по теперішній час з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідки ДПІ у Міжгірському районі від 24.04.2014 № 498 і надалі їй виплачувати пенсію з урахуванням збільшення.
4. 20.06.2014 ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просила вирішити питання щодо задоволення позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з дати призначення з урахуванням 40% надбавки за вислугу років, нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів на різницю між розміром пенсії, на який має право по закону від моменту призначення пенсії, та тим, який отримує, а також визнання протиправною відмови відповідача здійснити такий перерахунок.
5. Додатковою постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014 резолютивну частину постанови суду доповнено і викладено в такій редакції: «Позов  ОСОБА_1 задовольнити частково. Позовні вимоги  ОСОБА_1 щодо зобов`язання провести перерахунок та виплату розміру пенсії на її користь з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії - індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 12.02.2010 по 27.11.2013 (включно) залишити без розгляду. 
Визнати неправомірними дії УПФУ в Міжгірському районі щодо неврахування у заробітку при призначенні пенсії державного службовця  ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Зобов`язати УПФУ в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії  ОСОБА_1 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії: індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 27.11.2013 по теперішній час з урахуванням здійснених виплат та нараховувати щомісячно з урахуванням довідки ДПІ у Міжгірському районі від 24.04.2014 № 498 і надалі їй виплачувати пенсію з урахуванням збільшення».
6. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014 задоволено частково, оскаржувану додаткову постанову у справі № 302/698/14-а скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.
Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання провести перерахунок та виплату розміру пенсії на її користь із включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії 40 % винагороди за вислугу років за період з 12.02.2010 по 26.11.2013  залишено без розгляду.
Визнано неправомірними дії УПФУ в Міжгірському районі щодо неврахування до заробітку при призначенні пенсії державного службовця 40 % винагороди за вислугу років.
Зобов`язано УПФУ в Міжгірському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до суми заробітної плати для обчислення пенсії 40 % винагороди за вислугу років починаючи з 27.11.2013 до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 у справі за позовом  ОСОБА_1 до УПФУ в Міжгірському районі про зобов`язання зробити перерахунок пенсії з нарахуванням та виплатою компенсації.
8. ОСОБА_1 не погодилася із зазначеними судовими рішеннями й подала до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд)заяву, у якій скаржилася на порушення своїх прав за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та статтею 13 Конвенції, оскільки національні суди не розглянули та не ухвалили рішення в частині вимоги про компенсацію.
Короткий зміст рішення ЄСПЛ
9. 24.10.2024 ЄСПЛ постановив рішення у справі «Шемет проти України» (Case of Shemet v. Ukraine) (заява № 17019/15), у якому за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 № 17019/15 установив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції.
10. Констатуючи порушення пункту 1 статті 6 Конвенції при вирішенні судами України, ЄСПЛ указав, що загальні принципи щодо застосовності цивільного аспекту пункту 1 статті 6 Конвенції наведені Судом, наприклад, у рішенні від 22.07.2021 у справі «Гуменюк та інші проти України» (Gumenyuk and Others v. Ukraine), заява № 11423/19, пункти 44-48). Крім того, Суд уже встановлював, що пенсія та пов`язані з нею виплати, які мають суто економічний характер, є «цивільними» правами у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, попри їхнє походження з публічного права (див., наприклад, рішення у справах «Шулер-Цграгген проти Швейцарії» (Schuler-Zgraggen v. Switzerland), від 24.06.1993, пункт 46, Серія А, № 263, та «Масса проти Італії» (Мassa v. Іtаlу), від 24.08.1993, пункт 26, Серія А, № 265-В). Застосовність статті 6 Конвенції до спорів щодо пенсійних виплат було констатовано в багатьох справах проти України (див., наприклад, рішення у справах «Проніна проти України» (Рronina v. Ukraine), заява № 63566/00, від 18.07.2006; «Лесіна проти України» (Lesina v. Ukraine), заява № 9510/03, від 19.06.2008; «Лазаренко та інші проти України» (Lazarenko and Others v. Ukraine), заява № 70329/12 та 5 інших заяв, від 27.06.2017 та «Леонідов проти України» [Комітет] (Leonidov v. Ukraine) [Committee], заява № 2064/12, від 22.09.2022).
11. Суд зазначив, що у цій справі хоч заявниця додатково до вимоги про перерахунок її пенсії послідовно висувала вимогу про компенсацію, але національні суди не розглянули це питання в жодному своєму рішенні, не пояснивши причини такого процесуального підходу. На думку Суду, така ситуація становила відмову у правосудді, що порушувало саму суть права заявниці на доступ до суду, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. для порівняння рішення від 24.06.2021 у справі «Шкіря проти України» [Комітет] (Shkirya v. Ukraine) [Committee], заява № 30850/11, пункти 33-35). 
12. Суд оголосив заяву прийнятною та постановив, щобуло порушено пункт 1 статті 6 Конвенції;
(а) упродовж трьох місяців держава-відповідач повинна сплатити заявниці такі суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу:
(і) 3 600 (три тисячі шістсот) євро як відшкодування моральної шкоди та додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися;
(іі) 1 000 (одна тисяча) євро як компенсація судових та інших витрат та додатково суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявниці;
(b) із закінченням зазначеного тримісячного строку до остаточного розрахунку на зазначені суми нараховуватиметься простий відсоток (simple snterest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.
Решту вимог заявниці щодо справедливої сатисфакції Суд відхилив.
Короткий зміст та обґрунтування наведених у заяві вимог
13. 03.12.2024 до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява  ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 (на додаткову постанову на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 (на додаткову постанову на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014) у справі № 302/698/14-а з підстави, передбаченої пунктом 3 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме у зв`язку з установленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
14. Заявниця наголошує, що позовна вимога щодо зобов`язання органу Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити позивачці компенсацію втрати частини грошових доходів на різницю між розміром пенсії, на яку вона має право по закону від моменту її призначення, та тим розміром, який вона отримувала, не була розглянута по суті в жодній судовій інстанцій України, що підтверджено рішенням ЄСПЛ від 24.10.2024 у справі «Шемет проти України» (Case of Shemet v. Ukraine) (заява № 17019/15).
15. Заявниця просить задовольнити заяву про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі, скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 у справі № 302/698/14-а, та хвалити нове рішення, яким визнати незаконною відмову УПФУ в Міжгірському районі здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів на різницю між перерахованим розміром пенсії та тим, який отримувала ОСОБА_1 до звернення до суду; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів на різницю між перерахованим розміром пенсії та тим, який отримувала ОСОБА_1 до звернення до суду. 
Рух заяви про перегляд судового рішення
16. Ухвалою судді Великої Палати Верховного Суду Шевцової Н. В. від 20.02.2025 відкрито провадження за виключними обставинами за заявою  ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 у справі № 302/698/14-а. Витребувано від Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини копію рішення ЄСПЛ від 24.10.2024 у справі «Шемет проти України» (Case of Shemet v. Ukraine) разом з автентичним перекладом українською мовою.
17. Матеріали справи № 302/698/14-а надійшли до Великої Палати Верховного Суду 03.03.2025 відповідно до супровідного листа Міжгірського районного суду Закарпатської області. 
18. З Міністерства юстиції України 05.03.2025 до Великої Палати Верховного Суду надійшли копії автентичного перекладу рішень ЄСПЛ від 16.05.2024 у справі «Вольський та інші проти України» (Case of Volskyy and others v. Ukraine) (заява № 49047/18 та 5 інших заяв) та від 18.07.2024 у справі «Буглов та інші проти України» (Case of Buglov and others v. Ukraine) (заява № 28467/18 та 6 інших заяв).
19. Суддя Великої Палати Верховного Суду Шевцова Н. В. ухвалою від 10.04.2025 призначила справу № 302/698/14-а до розгляду в судовому засіданні згідно із частиною першою статті 368 КАС України.
20. Сторони про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. У судове засідання, призначене на 05.06.2025, не з`явилися. Клопотання від сторін не надходили.
21. Велика Палата Верховного Суду вирішила розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадження за наявними у справі матеріалами. 
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування
22. Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Україна ратифікувала Конвенцію, взявши на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І Конвенції (стаття 1 розділу І Конвенції).
23. Відповідно до пункту 1 статті 46 Конвенції держава Україна зобов`язана виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вона є стороною. 
24. Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. 
25. Згідно із частиною п`ятою статті 55 Конституції України кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.
26. Частинами першою, другою статті 2 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Закон № 3477-IV) визначено, що остаточне рішення ЄСПЛ у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. 
27. Порядок виконання рішення ЄСПЛ, яке набуло статусу остаточного, визначається, зокрема, Законом № 3477-IV.
28. З огляду на викладені вище положення статті 46 Конвенції та статті 2 Закону № 3477-IV ЄСПЛ є належною міжнародною установою, юрисдикція якої визнана Україною. Суд наділений повноваженнями встановлювати порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справ судом у розумінні пункту 3 частини п`ятої статті 361 КАС України.
29. За статтею 41 Конвенції якщо Суд визнає факт порушення Конвенції або протоколів до неї і якщо внутрішнє право відповідної Високої Договірної Сторони передбачає лише часткове відшкодування, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію.
30. Згідно зі статтею 10 Закону № 3477-IV з метою забезпечення відновлення порушених прав стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у рішенні.
31. Заходи загального характеру вживаються з метою забезпечення додержання державою положень Конвенції, порушення яких встановлене рішенням, забезпечення усунення недоліків системного характеру, які лежать в основі виявленого Судом порушення, а також усунення підстави для надходження до Суду заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Суді. Заходами загального характеру є заходи, спрямовані на усунення зазначеної в рішенні системної проблеми та її першопричини.
32. Відновлення попереднього юридичного стану стягувача здійснюється, зокрема, шляхом: а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі; б) повторного розгляду справи адміністративним органом (частина друга статті 10 Закону № 3477-IV).
33. Для цього слід враховувати Рекомендацію № R(2000)2 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо повторного розгляду або поновлення провадження у певних справах на національному рівні після прийняття рішень Європейським судом з прав людини», відповідно до якої повторний розгляд справи, включаючи поновлення провадження, рекомендовано застосовувати, особливо тоді, коли:
- потерпіла сторона і далі зазнає негативних наслідків від рішення, ухваленого на національному рівні, - наслідків, щодо яких справедлива сатисфакція не була адекватним засобом захисту і які не можна виправити інакше, ніж через повторний розгляд або поновлення провадження;
- рішення ЄСПЛ спонукає до висновку, що а) оскаржене рішення національного суду суперечить Конвенції, або б) в основі визнаного порушення лежали суттєві процедурні помилки чи положення, які ставлять під серйозний сумнів результат оскарженого провадження на національному рівні.
34. Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
35. Пунктом 6 частини першої статті 363 КАС України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною.
36. ЄСПЛ у рішенні від 24.10.2024 у справі «Шемет проти України» (Case of Shemet v. Ukraine) установив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, яке виразилося у тому, що національні суди в жодному своєму рішенні не розглянули вимогу про компенсацію додатково до вимоги про перерахунок пенсії, не пояснивши причини такого процесуального підходу.
37. Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
38. Одним з елементів закріпленого в цій статті права на справедливий суд є належне відправлення правосуддя.
39. Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.
40. Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності всіх перед законом та судом і у зв`язку із цим обмежувати право на судовий захист (абзац п`ятнадцятий пункту 3, абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002).
41. Національні суди усіх інстанцій, розглядаючи справу заявниці, не розглянули її позовну вимогу про компенсацію втрати частини доходів.
42. Звертаючись до Великої Палати Верховного Суду із заявою про перегляд судових рішень за виключними обставинами, заявниця просить скасувати судові рішення та ухвалити нове - про задоволення вказаної позовної вимоги.
43. Вище зазначалось, що рішення суду може бути переглянуте в разі встановлення ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
44. У розумінні статті 10 Закону № 3477-IV повторний розгляд справи є засобом для забезпечення відновлення попереднього юридичного стану, який заявник мав до порушення Конвенції, як захід індивідуального характеру, що вживається з метою виконання рішення ЄСПЛ.
45. Системний аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що встановлення ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань може бути підставою для перегляду судових рішень у випадку, якщо такий перегляд забезпечить відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який особа мала до порушення Конвенції.
46. Велика Палата Верховного Суду вважає, що належним заходом індивідуального характеру для відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який заявниця мала до порушення Конвенції, буде повторний розгляд справи судом першої інстанції. 
47. До того ж оскільки констатовані ЄСПЛ порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, що полягали в нерозгляді позовної вимоги про компенсацію втрати частини доходів, допущені як судом першої інстанції, а саме Міжгірським районним судом Закарпатської області під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у цій справі, так і судами апеляційної та касаційної інстанцій при перегляді рішень судів попередніх інстанцій за заявою позивачки про ухвалення додаткового рішення, про перегляд рішень яких за виключними обставинами просить заявниця, то саме суд першої інстанції може виправити порушення, які установив ЄСПЛ.
48. Оскільки відповідно до статті 19 КАС України у редакції з 15.12.2017 окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті, зокрема й про перерахунок та виплату пенсії з компенсацією, то цю справу слід передати на новий розгляддо Закарпатського окружного адміністративного суду.
Висновки за результатами розгляду заяви
49. На підставі частини другої статті 368 КАС України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
50. Відповідно до частини п`ятої статті 368 КАС України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.
51. Таким чином, констатовані Судом порушення конвенційних та національних вимог у справі, що розглядається, можна усунути шляхом скасування додаткової постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014, постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 у справі  № 302/698/14-а і передати справу на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду для ухвалення судового рішення відповідно до вимог адміністративного законодавства.
Керуючись статтями 361, 368, 369 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 у справі  № 302/698/14-а задовольнитичастково.
2. Додаткову постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.06.2014, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2014 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.09.2014 скасувати, а справу № 302/698/14-а (2-а/302/44/14) передати на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач	 	 	Н. В. Шевцова	
Судді:	О. О. Банасько 	 	М. В. Мазур 	
 	О. Л. Булейко	 	С. Ю. Мартєв	
 	І. А. Воробйова 	 	С. О. Погрібний	
 	Ж. М. Єленіна	 	Т. Г. Стрелець	
 	А. А. Ємець 	 	О. В. Ступак	
 	Л. Ю. Кишакевич	 	І. В. Ткач 	
 	В. В. Король	 	Є. А. Усенко	
 	О. В. Кривенда 	 	В. Ю. Уркевич