ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 389/803/24
провадження № 61-7853св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
заявниця -  ОСОБА_1 ,
заінтересована особа -Кропивницька міська рада,
особа, яка подала апеляційну скаргу, - Управління комунальної власності Кропивницької міської ради,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Попов Роман Олегович, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2025 рокуу складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Дьомич Л. М., Письменного О. А., і ухвалив таку постанову.
Зміст заявлених позовних вимог
1.           У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, заінтересована особа - Кропивницька міська рада.
2.           На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та проживала з ним у спільній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
3.           Посилалася на те, що її сестра ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого ОСОБА_4 деякий час проживав одиноко, однак, з огляду на відсутність родичів та можливості себе забезпечити самостійно, переїхав на постійне місце проживання до неї у АДРЕСА_2 ).
4.           Вказувала, що ОСОБА_4 був інвалідом другої групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, потребував постійного догляду та допомоги іншої особи, погано міг пересуватися самостійно. З січня 2012 року вона проживала разом з ОСОБА_4 , з яким вони мали спільний бюджет, підтримували один одного. Посилалася на те, що вона в силу своїх можливостей піклувалася про ОСОБА_4 , забезпечувала всім необхідним, у тому числі ліками та харчуванням. Витрати, пов`язані з побутом, з оплатою житлово-комунальних послуг вони несли разом. Вона супроводжувала його в лікарні та на реабілітаційні заходи, яких він потребував у зв'язку із своїм захворюванням.
5.           Зазначала, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, та з огляду на відсутність інших спадкоємців вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність кровного споріднення із спадкодавцем та доказів постійного проживання з ним на час його смерті, нотаріус рекомендувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
6.           Враховуючи наведене,  ОСОБА_1 просила суд встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Стислий виклад позиції заінтересованої особи
7.           Кропивницька міська рада заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, посилаючись на те, що заявниця не надала жодного доказу на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем. Зазначала, що згідно з листом КУ «Кропивницький міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» № 24 від 02 травня 2024 року між Територіальним центром соціального обслуговування Ленінського району міста Кіровограда та ОСОБА_4 за місцем його перебування (кв. АДРЕСА_1 ) було укладено договір про надання соціальних послуг (догляд вдома) на безоплатній основі від 13 липня 2016 року, дію якого припинено 
28 березня 2021 року у зв`язку зі смертю отримувача. Зазначене, на її думку, спростовує факт проживання заявниці разом із ОСОБА_4 по 
АДРЕСА_2 . 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8.           Рішенням Знам?янськогоміськрайонного судуКіровоградської областівід 02 липня2024 року заву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2012 року по день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
9.           Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зібрані у справі докази у їх сукупності підтверджують факт спільного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем. Факт, про встановлення якого просить заявниця, породжує юридичні наслідки, їх підтвердження необхідне для отримання спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Копію договору про соціальне обслуговування, надану заінтересованою особою, суд першої інстанції не взяв до уваги через відсутність оригіналу такого договору.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
10.        Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року апеляційну скаргу Кропивницької міської ради та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради задоволено. 
11.        Рішення Знам?янськогоміськрайонного судуКіровоградської області
від 02 липня2024 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час прийняття спадщини, заінтересована особа Кропивницька міська рада залишено без розгляду. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
12.        Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції помилково не врахував наявність заперечень у зацікавленої особи щодо заявлених ОСОБА_1 вимог в порядку окремого провадження, що свідчить по наявність спору між учасниками справи (майно (квартира), що належало на праві приватної власності спадкодавцю, перебуває на обліку як об`єкт відумерлої спадщини), у зв'язку з чим встановлення запитуваного заявницею юридичного факту має бути здійснено за правилами загального позовного провадження, в межах якого кожна із сторін зобов`язання буде довести свої вимоги та заперечення.
Узагальнені доводи касаційної скарги
13.        17 червня 2025 року ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат 
Попов Р. О., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року та залишити в силі рішення Знам?янськогоміськрайонного судуКіровоградської областівід 02 липня
2024 року.
14.        Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 454/1106/17, від 12 березня 2020 року у справі № 653/4595/17, від 21 лютого 2024 року у справі № 303/5724/22, від 21 лютого 2024 року у справі № 278/304/23 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
15.        Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції прийняв до уваги недопустимий доказ, який обґрунтовано не був врахований судом першої інстанції у зв'язку з відсутністю його оригіналу.
16.        Вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 1264 Цивільного кодексу України, принципи окремого провадження та фактично проігнорував законодавчу гарантію права спадкування для осіб, пов'язаних зі спадкодавцем фактичними сімейними відносинами. Заявниця акцентує увагу на тому, що вона не оскаржувала суб'єктивних прав інших осіб, не ставила питання про перерозподіл вже визнаних майнових прав, ніхто з інших учасників не звертався до суду із позовом щодо прав на спірне майно. Міська рада відстоює лише публічний інтерес, який не рівнозначний цивільному праву, яке б потребувало захисту у позовному провадження. Більш того, заінтересована особа використала своє право на подання заперечень, надала свої докази та аргументи, які були оцінені судом першої інстанції з урахуванням критеріїв оцінки доказів. Акцентує увагу на тому, що жодних процесуальних перепон для розгляду справи в порядку окремого провадження не було. Спору між учасниками цієї справи не існує.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
17.        Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2025 року поновлено 
ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженняпостанови Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року, відкрито касаційне провадження у справі № 389/803/24, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
18.        22 липня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
19.        23 липня 2025 року Кропивницька міська рада через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.
20.        Відзив обґрунтований посиланням на те, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність у спірних правовідносинах спору про право. Кропивницька міська рада та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради заперечує факт проживання заявниці однією сім'єю з померлим. Належних та достатніх доказів на підтвердження зазначеного факту ОСОБА_1 не надала. Разом з тим, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства прийняв належним чином завірену копію договору соціального обслуговування, який перебував в іншої юридичної особи.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
21.         ІНФОРМАЦІЯ_2 помер    ОСОБА_4 .
22.        Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» від 25 січня 2017 року №642, 
ОСОБА_4 проживав один за адресою: кв. АДРЕСА_1 .
23.        Згідно з медичним висновком КЗ «ЦПМСД №1», ОСОБА_4 - інвалід II групи, має вади опорно-рухового апарату та інші захворювання, що перешкоджають самообслуговуванню. Відповідно до висновку, його рухова активність була значно знижена, він мав змогу пересуватись лише в межах кімнати і міг самостійно виконувати прості види домашньої роботи. Підлягав наданню соціальних послуг вдома, соціально-медичних послуг.
24.        У 2016 році ОСОБА_4 звернувся особисто із заявою до начальника управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді раді про прийняття його на обслуговування, як громадянина, що потребує соціального обслуговування, та зазначив в графі «рідні» лише свого друга - ОСОБА_6 . Більше ніяких членів родини зазначено не було.
25.        Наказом Територіального центу соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Ленінського районну у м. Кіровограда від 13 липня 2016 року № 219-0Д ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зараховано до відділення соціальної допомоги вдома на безоплатне обслуговування.
26.        13 липня 2016 року між ОСОБА_4 за місцем перебування та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Ленінського району міста Кіровограда укладено договір про надання соціальних послуг (догляд вдома) на безоплатній основі, дію якого припинено 
28 березня 2017 року у зв`язку зі смертю отримувача.
27.        Відповідно до пункту 6.2 зазначеного договору, він пролонгується щорічно, якщо не менше ніж за місяць до закінчення його дії сторони письмово не повідомили про намір щодо його припинення або про зміну стану здоров?я на підставі даних медичного висновку.
28.        Майно (квартира АДРЕСА_1 ), що належало на праві приватної власності ОСОБА_4 , перебуває на обліку як об`єкт відумерлої спадщини.
29.        Відповідно до довідки будинкового комітету № 1 м. Знам`янка 
від 19 березня 2024 року № 48 ОСОБА_1 проживає 
у квартирі АДРЕСА_3 з 2012 року, разом з нею проживав без реєстрації її зять ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно сплачували комунальні послуги, купували продукти харчування, ліки. Інші особи з ними не проживали.
30.        Акт про фактичне проживання осіб, складений мешканцями сусідньої квартири АДРЕСА_4 за ініціативою ОСОБА_1 , посвідчує фактичне проживання ОСОБА_1 разом зі своїм зятем ОСОБА_4 у квартирі 
АДРЕСА_3 , з 2012 року.
31.        Відповідно до наданої нотаріусом копії спадкової справи №364/2017, заведеної Кропивницькою міською нотаріальною конторою 26 червня 2017 року, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , інші спадкоємці як за заповітом так і за законом не встановлені. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
32.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
33.        Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
34.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
35.        Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.
36.        Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
37.        Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі 
№ 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
38.        Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_4 , оскільки проживала разом з ним однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання із ОСОБА_4 на час прийняття спадщини необхідне для реалізації її права на прийняття спадщини за законом після смерті останнього.
39.        Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме              провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
40.        Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).
41.        У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
42.        Змістом частини четвертої статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.
43.        Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.
44.        Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право (постанова Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі                              № 139/122/14-ц).
45.        Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
46.        Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду 
від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23, від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21.
47.        Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
48.        Сутність справ окремого провадження полягає в підтвердженні судом наявності чи відсутності певних юридичних фактів (станів), що є умовами здійснення прав і реалізації інтересів осіб або підставами для їх обмеження.
49.        Законодавцем визначено, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і мати безспірний характер.
50.        Схожий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду 
від 17 листопада 2021 року у справі № 335/10025/20.
51.        Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
52.        Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
53.        Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
54.        Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
55.        Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
56.        За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
57.             Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
58.             Відповідно до частини першої, третьої статті 1277 ЦК України, у редакції, яка була чинною на час відкриття спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме                майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
59.             Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
60.        Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2021 року у справі 
№ 335/10025/20 зауважував, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
61.        Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
62.        Встановивши, що територіальна громада за місцем відкриття спадщини претендує на спірне нерухоме майно, вважаючи його відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_4 , який з 13 липня 2016 року перебував на безоплатному обслуговуванні відділення соціальної допомоги вдома, як одинока особа, яка потребує сторонньої допомоги, водночас активно заперечує наявність правових підстав для спадкування такого майна у ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов загалом правильного висновку про наявність у спірних правовідносинах спору про право.
63.        Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що звертаючись до суду із заявою про встановлення фактупостійного проживання із спадкодавцем, який перебував на безоплатному обслуговуванні відділення соціальної допомоги вдома Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Ленінського району міста Кіровограда, 
ОСОБА_1 не просто прагне з`ясування певних обставин, які мають юридичне значення, а фактично ініціює вирішення питання щодо права власності на нерухоме майно, яке орган місцевого самоврядування вважає відумерлою спадщиною, що виходить за межі окремого провадження.
64.        Законодавство чітко передбачає, що окреме провадження застосовується у випадках, коли відсутній спір про право. Однак у цій справі спір про право наявний, оскільки встановлення факту, на який посилається заявниця, є необхідним для визнання її права власності на нерухоме майно. Це підтверджується також характером заявлених вимог та необхідністю з`ясування де і з ким проживав ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та п`ять років до її відкриття, а також хто здійснював його утримання/сторонній догляд.
65.        Зазначені обставини можуть бути встановлені у межах позовного провадження, яке передбачає можливість повного, змагального розгляду з викликом усіх заінтересованих осіб, дослідження доказів та надання їм правової оцінки.
66.        З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку окремого провадження, без розгляду на підставі частини шостої статті 294, частини четвертої статті 315 ЦПК України.
67.        Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.
68.        Посилання касаційної скарги на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті нових доказів під час апеляційного перегляду справи є необґрунтованими.
69.        Суд апеляційної інстанціїз урахуванням положень статті 367 ЦПК України дослідив подані як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції докази у їх сукупності, в межах доводів і вимог поданих апеляційних скарг. З огляду на припинення територіальних центрів соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Кропивницького, а також незалучення до участі у справі Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, апеляційний суд дійшов загалом обґрунтованого висновку про необхідність врахування поданих останнім доказів на стадії апеляційного провадження. 
70.        Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
71.        Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
72.        Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин та наданої правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилається заявниця у касаційній скарзі. 
73.        Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
74.        З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення апеляційного суду.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Попов Роман Олегович, залишити без задоволення.
2.           Постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                       Є. В. Синельников
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
                                                                                                В. В. Шипович