УХВАЛА
 
29 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 152/1059/24
провадження № 61-6741 ск 25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грушко Жанна Вячеславівна, на ухвалу Вінницького апеляційного  суду від 24 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утримання, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з її батьком ОСОБА_4 у період з 02 жовтня 2014 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого батька ОСОБА_4 у період з 02 жовтня 2014 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
2.       Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 07 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
 
3.       Вінницький апеляційний суд ухвалою від 24 квітня 2025 року зупинив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грушко Ж. В., до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утриманні до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 308/17634/23. 
 
4.       Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від наведеного загального висновку щодо застосування відповідних норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження №11-150апп23). Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 березня 2025 року справу №308/17634/23 передано на розгляд Великої палати Верховного Суду. У цій справі заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування онуки на утриманні загиблого військовослужбовця, метою встановлення якого зазначила: отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Оскільки Велика Палата Верховного Суду має серед іншого у справі №308/17634/23 дати відповідь на питання про можливість розгляду в порядку позовного провадження вимоги про встановлення відповідного юридичного факту, від якого залежить право особи на отримання одноразової грошової допомоги, то провадження у справі необхідно зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №308/17634/23.
 
5.       У травні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грушко Ж. В., на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24 квітня 2025 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
6.       Обґрунтовуючи касаційну скаргу заявниквказує на те, що з висновком суду вона не погоджується, та вважає, що підставами касаційного оскарження судового рішення, зокрема є пункти 1 та 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального права без урахування висновків, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21.Також на думку заявника судом апеляційної інстанції помилково застосовано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц та ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 березня 2025 року, якою справу №308/17634/23 передано на розгляд Великої палати  Верховного Суду, оскільки правовідносини у них не є подібними, ухвалені за інших фактичних обставин, що у своїй сукупності не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі приписи законодавства та, відповідно, правові позиції у цій справі. Посилаючись на пункт 4 частини другої статті 389  ЦПК України заявник зазначає, що судом не досліджено та не надано належної правової оцінки доказам, що є предметом судового розгляду  у справі. Тому наявність у суді справи №308/17634/23 не може бути перешкодою для розгляду справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
 
7.       Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження в цій справі з огляду на таке.
 
8.       Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України).
 
9.       В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року справа № 308/17634/23 (провадження № 61-4575 св 24), якою передано справу № 308/17634/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вказано, що існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо можливості встановлення судом в окремому провадженні в порядку цивільного судочинства факту перебування особи на утриманні військовослужбовця з метою подальшого оформлення одноразової грошової допомоги у контексті раніше сформульованих Великою Палатою Верховного Суду висновків у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.
 
10.   Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі №308/17634/23 (провадження № 14-40цс25) прийнято до розгляду справу за заявою про встановлення факту перебування особи на утриманні. При прийнятті указаної справи до розгляду Велика Палата Верховного Суду вважала мотиви, викладені Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 05 березня 2025 року, обґрунтованими.
 
11.   Встановивши, що правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі №308/17634/23 (провадження № 4-40цс25), апеляційний суд обґрунтовано зупинив апеляційне провадження до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду у справі № 308/17634/23.
 
12.   Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
13.   Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
14.   У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
 
Керуючись статями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.     Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, Джуринська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту проживання та перебування фізичної особи на утримання, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грушко Жанна Вячеславівна, на ухвалу Вінницького апеляційного  суду від 24 квітня 2025 року.
 
2.     Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                /підпис/                         В. В. Пророк

                                                         /підпис/                         І. В. Литвиненко

                                                         /підпис/                         Є. В. Петров