УХВАЛА

28 липня 2025 року 
м. Київ

справа № 380/5826/25
адміністративне провадження № К/990/31043/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва  М.  І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.
перевірив касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі  -  ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про перегляд ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, і
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року для проведення перерахунку основного розміру її пенсії з 01 лютого 2022 року та з 01 лютого 2023 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01  січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням правил постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №  260, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2022 року та за січень 2023 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнилась на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №   103.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 29 квітня 2025 року позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу.
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 червня 2025 року апеляційну скаргу відповідача залишив без руху та надав десятиденний строк для усунення її недоліків. На пропозицію суду апелянт мав надати документ про сплату судового збору та докази надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи. 
Цей же суд ухвалою від 14 липня 2025 року апеляційну скаргу повернув скаржнику.
Відповідач не примирився з рішенням суду апеляційної інстанції (ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року про повернення апеляційної скарги) і через підсистему «Електронний суд» подав касаційну скаргу.
Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійде висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За частинами другою, третьою цієї статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
У цій справі суд апеляційної інстанції встановив, що апелянт подав апеляційну скаргу без доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи, йому було вказано на цей недоробок і надано час для його усунення. Позаяк автор апеляційної скарги не виконав вимог закону щодо сплати судового збору та приписів суду, якими надано йому час та можливість виконати вимоги закону, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу. 
Факти про не надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи, а також про не сплату судового збору при поданні апеляційної скарги   - у  касаційній скарзі скаржником не заперечуються. 
Такі обставини дають підстави вважати, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції не є незаконним; правильне застосування ним норм права є очевидним і не викликає розумних і об`єктивно спроможних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.
Касаційна скарга не містить аргументів та суджень, достатніх для визнання її вимог обґрунтованими.
Зазначене у своїй сукупності робить неможливим відкриття касаційного провадження у цій справі.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л. В. Тацій