П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/4661/25	

Головуючий в 1 інстанції: Брагар В.С.
Дата і місце ухвалення: 30.06.2025 р., м. Миколаїв

       Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

      головуючого – Лук`янчук О.В.
                 суддів – Бітова А.І.
                              – Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:
- визнати дію ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення запису про розшук ОСОБА_1 до електронної бази розшуку протиправною; 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати та видалити запис про розшук ОСОБА_1 із електронної бази розшуку.
В обґрунтування позову позивач вказав, що йому повістка не надсилалася, протокол по справі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 не складався, постанова не виносилася. З огляду на викладене, позивач вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ініціював до поліції оголошення позивача в розшук не маючи для цього жодних законних підстав, оскільки будь-які адміністративні провадження стосовно нього не відкривалися. На думку позивача, без наявності справи про адміністративне правопорушення, або відповідної ухвали суду про оголошення розшуку, дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оголошення ОСОБА_1 вважаються протиправними.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що йому повістка не надсилалася, протокол по справі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 не складався, постанова не виносилася, а тому, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ініціював до поліції оголошення позивача в розшук не маючи для цього жодних законних підстав. Позивач вважає, що судом першої інстанції помилково не враховано, що оголошення ОСОБА_1 в розшук ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулося без наявності жодного адміністративного провадження, без складеного протоколу про адміністративне правопорушення та без відповідної постанови або судової ухвали, тобто, всупереч всім діючим Законам України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, та відповідачем надсилалася позивачу повістка № 385286 про необхідність з`явитися 16.10.2024 року о 11:00 год для уточнення даних і у зв`язку із невиконанням під час мобілізації позивачем обов`язків, передбачених ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідач звернувся до органів Національної поліції для доставлення позивача, який скоїв адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення.
У даній справі позивач посилається на те, що відповідачем було оголошено позивача в розшук та такі дії відповідача позивач вважає протиправними. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.
Відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 року (далі – Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно абз. 4 ст. 1, абз. 3 ч. 4 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 року (далі – Закон № 3543-XII), мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Зміст мобілізації становить переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-XII (далі – Закон № 1932-XII), особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указами Президента України дія воєнного стану продовжена.
Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року та дотепер в Україні триває воєнний стан, період дії якого у розумінні Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України» є особливим періодом.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені ст. 22 Закону № 3543-XII.
Згідно абз. 2-4 ч. 1, абз. 2, 8 ч. 3 ст. 22 Закону № 3543-XII, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 Закону № 3543-XII, у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі – Порядок № 1487), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Частиною 3 статті 38 Закону № 2232-XII передбачено, що органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно п. 56 Порядку № 1487, Національна поліція: за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, позивач перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, та відповідачем надсилалася позивачу повістка № 385286 про необхідність з`явитися 16.10.2024 року о 11:00 год для уточнення даних і у зв`язку із невиконанням під час мобілізації позивачем обов`язків, передбачених ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідач звернувся до органів Національної поліції для доставлення позивача, який скоїв адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення.
Позивач у даній справі не оспорює будь-яких дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надсилання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вказує на порушення такого виклику, а так само не оспорює дій відповідача щодо звернення до органу НПУ для доставлення позивача, не посилається на порушення порядку складення такого звернення.
Водночас, позивач посилається на те, що відповідачем було оголошено позивача в розшук, у зв`язку із чим, позивач просить визнати дію ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення запису про розшук ОСОБА_1 до електронної бази розшуку протиправною, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати та видалити запис про розшук ОСОБА_1 із електронної бази розшуку.
Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість наведених вимог позивача, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 не наділений повноваженнями на внесення записів чи їх видалення у базі даних про розшук, а лише звертається до органів Національної поліції для доставлення особи, яка скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення.
Колегія суддів наголошує, що база даних «Розшук» є частиною інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та ведеться відповідно до Інструкції з формування та ведення бази даних «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 червня 2023 року № 534 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2023 року за № 1486/40542), відповідно до якої: користувач БД «Розшук» - поліцейський та/або представник іншого органу державної влади, зокрема суб`єкта наповнення БД «Розшук», яким у встановленому порядку надано доступ до БД «Розшук»; суб`єкти наповнення БД «Розшук» - працівники оперативних підрозділів, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність.
За наведеного правового регулювання та обставин справи, колегія суддів відхиляє доводи апелянта та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати та видалити запис про розшук ОСОБА_1 із електронної бази розшуку.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
                                                                              Повний текст судового рішення виготовлений  26 серпня 2025  року.

Головуючий суддя:                                                             О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                 А. І. Бітов

Суддя:                                                                                І. Г. Ступакова