ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/8133/24	
(суддя Карамзина Т.М., м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №340/8133/24 за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд» 19 грудня 2024 року звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області згідно з яким, просить:
- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Кіровоградській області від 27.08.2024 року, та №00125950704 на суму 5100 грн №00125960704  на суму 36373,94 грн. 
Позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем в порушення норм ПК України. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження у задоволені позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем оскаржені рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України. 
Підстави, якими позивач обґрунтовує протиправність оспорюваних податкових повідомлень-рішень, спростовуються матеріалами справи, а інших підстав для визнання неправомірними вказаних рішень відповідача судом не встановлено та позивачем не наведено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про те, що законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає про те, що таблиця до акта перевірки не дає можливості дослідити в повному обсязі зміст розрахункових документів, перевірити заповнення/незаповнення у них відповідних рядків та наявність /відсутність обов`язкових реквізитів; у розрахунку не наведено конкретної цифри та детальний розрахунок штрафів;  розрахунок штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень підписано неуповноваженими особами; розрахунок штрафної санкції у розмірі 100 відсотків – відсутній; висновки суду першої інстанції щодо повторності порушення суперечать фактичним обставинам справи; розрахункові операції відбувались з видачею розрахункових документів; роздруківка з АІС «Податковий блок» не є доказом, що підтверджує факт продажу товару.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу відповідач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на виконання листа ДПС України від 17.05.2024 №14540/7/99-00-07-04-02-07 (вх. ГУ ДПС в області від 17.05.2024 №1526/8) щодо протидії порушенням СГ в частині проведення розрахунків при продажу підакцизних товарів, працівниками підрозділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі наказу від 01.07.2024 року №470-п з додатком №47, 25.07.2024 року проведено фактичну перевірку господарського об`єкту магазину «Купець» за адресою: вул. Святомиколаївська, буд.37-А, м. Олександрія, Кіровоградська область, що належить ТОВ ТРЕЙД (24714371) (а.с.64-64зв., 81).
Перед початком фактичної перевірки, перевіряючими 25.07.2024 року о 15:00 год. було проведено контрольну розрахункову операцію з придбання за готівку у сумі 90,00 грн в магазині Купець тютюнових виробів - пачки цигарок Ротманс Демі Сілвер через продавця магазину «Купець» - ОСОБА_1 , з використанням РРО (ф.н. 3001086454) при проведені цієї розрахункової операції та видачі фіскального чеку №16120068 від 25.07.2024 року (а.с.80),  пред`явивши службові посвідчення, копії наказу та направлення, посадові особи контролюючого органу приступили до проведення фактичної перевірки зазначеного магазину (а.с.65-66).
В ході проведення фактичної перевірки, згідно з аналізом почекової інформації (електронних копій розрахункових документів - фіскальних чеків), отриманої перевіряючими в ході перевірки баз даних СОД РРО за перевіряємий період (Додатки 1 та 2 до акта перевірки) по РРО (ф.н. 3001086454) та РРО (ф.н. 3001082761), які використовує ТОВ ТРЕЙД (24714371), в магазині «Купець», зафіксовано наступні порушення:
- не зазначення у фіскальних чеках при реалізації алкогольних напоїв цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер), який зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а саме при роздрібній торгівлі алкогольними напоями та, як наслідок, видача розрахункового документу (фіскального чеку) покупцям не встановленого зразка, згідно електронних копій виданих фіскальних чеків з реалізації алкогольних напоїв, зазначених у Додатку 2 до акта фактичної перевірки, на загальну суму 24249,29 гривень (а.с.75-76);
- проведення розрахункових операцій при реалізації підакцизних товарів (тютюнових виробів) з порушенням режиму попереднього програмування, а саме: без використання режиму програмування із зазначенням у розрахункових документах (фіскальних чеках) кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (Додаток 1 до акта фактичної перевірки, а.с.72).
За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 25.07.2024 року із зазначенням у висновках перевірки порушень п.п.2,11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (а.с.67-68), чим передбачено відповідальність відповідно до абз.3 п.1, п.7 ст.17 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Непогоджуючись з висновками акта, ТОВ ТРЕЙД подано до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення від 01.08.2024 №190 на акт фактичної перевірки від 25.07.2024 (а.с.19-20).
Відповідно до висновку про розгляд цього заперечення, протоколу спірної комісії (а.с.86-88), ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.08.2024 року:
№00125960704, яким за порушення п.п.1, 2 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до позивача на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України і п.1 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені у розмірі 36373,94 грн (а.с.23);
№00125950704, яким за порушення п.11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до позивача на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України і п.7 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені у розмірі 5100,00 грн. (а.с.24).
Не погодившись з податковими повідомленнями рішеннями, ТОВ ТРЕЙД подано до ДПС України скаргу від 05.09.2024 №207 (а.с.26)
За результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 21.11.2024 року, яким податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.27-29).
Законність та обґрунтованість вищезазначених податкових повідомлень-рішень є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі – Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Пунктами 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Відповідно до п.2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, що затверджено наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 р №220/28350, фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити як: код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Отже код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковими реквізитами фіскального чеку при проведенні розрахунків за продані підакцизні товари і зазначається у рядках 7, 9 відповідно фіскального касового чеку. 
За змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі.
Положення №13 вказує, що у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Отже, відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на підакцизні товари, виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з такими недоліками не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 11 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Вказане спростовує твердження позивача в апеляційній скарзі щодо проведення позивачем вказаних розрахункових операцій з видачою розрахункових документів.
Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Контролюючим органом застосовано до позивача за це порушення штраф в розмірі 36373,94 грн, тобто 150% вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг).
Позивачем не спростовується повторність вчинення такого порушення, тому відповідач правомірно застосував штраф саме в розмірі 150% вартості проданих товарів.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про те, що висновки суду першої інстанції щодо повторності порушення суперечать фактичним обставинам враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено, та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи що перше порушення вже було вчинено ТОВ ТРЕЙД у 2024 році та засвідчено актом фактичної перевірки від 22.03.2024 року №2406/11-28-09-02/24714371 з винесенням ППР від 29.04.2024 №00054940704 на суму штрафних санкцій у розмірі 15135,4 гривень. Доказів у спростування зазначених обставин позивач до суду не надав.  
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що встановлюючи порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контролюючий орган правомірно керувався даними системи СОД РРО щодо проведення позивачем у червні 2024 року розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) та застосовування РРО без використання режиму попереднього програмування коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. 
Проте, позивач, у спростування доводів відповідача, не навів обґрунтованих пояснень та не надав доказів невідповідності даних СОД РРО даним фіскальних чеків, недостовірності таких даних, реалізації алкогольних напоїв, маркованих акцизними марками старого зразка, які не мають штрих-коду, тощо.
Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, встановлюючи порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг контролюючий орган керувався даними системи СОД РРО щодо проведення позивачем у червні 2024 року розрахункових операцій з реалізації алкогольних напоїв без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) та застосовування РРО без використання режиму попереднього програмування коду УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. 
При цьому, вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції надав правильну оцінку видатковим накладним та відомостям про рух товару позивача, як таким, що не підтверджують придбання та реалізацію алкогольних напоїв маркованих марками акцизного податку старого зразка та дійшов обґрунтованого висновку, що алкогольні напої, які реалізовані у перевіряємий період в магазині "Купець" за адресою: м. Олександрія, вул. Святомиколаївська, 37а були придбані у період вересня 2023 року - квітня 2024 року та не були марковані марками акцизного податку старого зразка.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті без порушень приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.
Щодо доводів позивача викладених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у позові, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає. 
Відносно інших доводів позивача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі №340/8133/24 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 14 серпня 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов