УХВАЛА
07 серпня 2025 року 
м. Київ
справа № 461/1987/24
провадження № 61-8356ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області, Львівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої органами досудового розслідування та прокуратури, 
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до держави Україна в особі ГУНП у Львівській області, Львівської обласної прокуратури, ГУ Державної казначейської служби України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої органами досудового розслідування та прокуратури.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої органами досудового розслідування та прокуратури, задоволено частково. Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 900 000,00 грн, відшкодування витрат, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, в розмірі 39 400,00 грн, 580,00 грн - вартості арештованого та неповернутого майна, а всього 939 980,00 грн. Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 900 000,00 грн, відшкодування витрат, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, в розмірі 15 000,00 грн, а всього 915 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року апеляційні скарги Львівської обласної прокуратури, ГУ НП у Львівській області залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року в частині розміру моральної шкоди змінено. Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 1 024 000,00 грн моральної шкоди. Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в користь ОСОБА_2 1 024 000,00 грн моральної шкоди. У решті рішення суду залишено без змін.
02 липня 2025 року Львівська обласна прокуратура через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків: надіслання уточненої редакції касаційної скарги із зазначенням всіх учасників справи, їх місця проживання або місцезнаходження; надання доказів надсилання копій уточненої редакції касаційної скарги всім учасникам справи, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мають зареєстрованих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд».
Львівською обласною прокуратурою вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та
апеляційної інстанції Львівська обласна прокуратура зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 800/284/17, від 22 травня 2018 року у справі № 800/474/16, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц,від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 127/2209/18,від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц,від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21,від 22 січня 2025 року у справі № 335/6977/22, у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 497/2885/15-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 918/203/18,від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 704/696/16 - ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 295/692/17, від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19,від 08 квітня 2020 року у справі № 306/1198/17, від 07 травня 2020 року у справі № 320/3271/19,від 07 липня 2021 року у справі № 335/10173/19, від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18,від 28 жовтня 2020 року у справі № 303/3973/17, від 28 жовтня 2020 року у справі № 904/3667/19,від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17, від 20 січня 2021 року у справі № 197/1330/14-ц, від 17 листопада 2021 року у справі № 755/5684/18-ц, від 18 травня 2022 року у справі № 522/2493/18, від 09 червня 2022 року у справі № 759/2952/20, від 13 березня 2024 року у справі № 709/377/21, від 03 липня 2024 року у справі № 642/4605/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки              (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга Львівської обласної прокуратури на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року, після усунення недоліків, відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Львівською обласною прокуратурою заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року
Клопотання аргументовано тим, що виконання оскаржуваних рішень може призвести до безспірного списання значної суми бюджетних коштів та надмірне навантаження на видатки державного бюджету, чого неможливо допустити саме зараз, коли в Україні діє режим воєнного стану. Тому для забезпечення збалансованості інтересів сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів наявні підстави для зупинення виконання оскаржених судових рішень. 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Перевіривши доводи клопотання Львівської обласної прокуратурипро зупинення виконання оскаржуваних рішень, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки воно не містить обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити їх виконання, а тому клопотання задоволенню не підлягає. Здійснення процедури виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не є безумовною підставою для зупинення його виконання, у томі числі і в умовах воєнного стану. Разом з тим, прокурором не доведено, що рішення суду у цій справі пред`явлено до виконання.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області, Львівської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої органами досудового розслідування та прокуратури, за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня            2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року.
Витребувати з Галицького районного суду м. Львовацивільну справу № 461/1987/24.
У задоволенні клопотання Львівської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 серпня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 20 червня 2025 року до закінчення касаційного провадження відмовити. 
Роз`яснити іншим учасникам справи № 461/1987/24 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 серпня 2025 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                         Є. В. Синельников
                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                В. В. Шипович