УХВАЛА
21 липня 2025 року
м. Київ
справа № 524/3592/15-к
провадження № 51- 2000ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді             ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 17 квітня
2025 року, 
встановив:
засуджений, не погоджуючись із ухваленим стосовно нього судовим рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати.
Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху та встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону засудженим не дотримано, оскільки касаційна  скарга ОСОБА_4 не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави для перегляду судового рішення та обґрунтування допущення судом таких порушень норм права, які могли би тягнути за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на зміст положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу.
Натомість викладені засудженим в касаційній скарзі доводи стосуються неправильної оцінки доказів, невідповідності висновків судів фактичним обставинам справи та неповноти судового слідства, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Частиною 1 статті 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. 
Проте вимога ОСОБА_4  лише про скасування вироку суду апеляційної інстанції, визнання виправдувального вироку таким, що набув законної сили та виконується, не узгоджується із положеннями  ст. 436 КПК України.
Зазначені недоліки позбавляють Суд можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року залишити без руху і встановити йому  строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                              ОСОБА_3