Справа № 761/688/25                                                                                Суддя в суді першої інст. - Коваль В.О.
Провадження № 33/824/1627/2025                                                           Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            23 червня 2025 року                                                                                          м. Київ
 
            Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Спасібухова Н.І на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2025 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді директора ТОВ «Грін Трейдінг» (код ЄДРПОУ 40729651),
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 163-1 КУпАП - закрито.
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.   
Так, 30 вересня 2024 року виявлено, що у липні 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Грін Трейдінг» за місцем роботи за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, кв. 139, допустив порушення порядку ведення податкового обліку, а саме вимог п.п.44.1, 44.6 ст. 44, п.189.1 ст. 189, пп.«г» п.198.5 ст. 198 ПК України, п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2024 року на суму 3240125,00 грн., занижено податок на додану вартість (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту) поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18 декларації) за липень 2024 року на суму 5392234,00 грн., за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 163-1 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник, оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вказує, що Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Грін Трейдінг» №108404/Ж5/26-15-07-06-01-19/40729651 від 30.09.2024 не відображає дійсних обставин перевірки, не має жодного доказового значення та не може бути використаний для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки контролюючий орган склав акт без урахування дійсних обставин та наданих товариством документів. На вказаний акт ТОВ «Грін Трейдінг» подало заперечення №01/18.10-24, копію яких ОСОБА_1 долучив до пояснень, поданих до суду першої інстанції, в яких вказано, що облік товарно-матеріальних цінностей був здійснений належним чином, зафіксований в первинній документації та відображений у звітності. 
Крім того, долучено документи, які не враховано ГУ ДПС у м. Києві в акті та, які є невід`ємною частиною матеріалів перевірки, відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України, що свідчить про відсутність порушень з боку ТОВ «Грін Трейдінг» та відсутність порушень бухгалтерського обліку директором ОСОБА_2 .
Зазначає, що ГУ ДПС України у м. Києві, розглянувши заперечення, погодилось з тим, що в ході перевірки, оформленої актом, ними не враховано надані документи товариством та призначило повторну перевірку. Оскільки, акт визнаний неповним та недостовірним самим контролюючим органом, відповідно протокол, складений на підставі акту, не відображає дійсних обставин справи, будь-які інші докази вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
Вважає, що оскільки винна ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 ґрунтується на сумнівних доказах, то провадження в справі підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.  
Окрім цього, зазначає, що суд першої інстанції поєднав в одній постанові два взаємовиключних рішення, а саме визнання ОСОБА_1 винним та одночасним закриттям провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що закриваючи провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.   
ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Спасібухов Н.І. будучи належним чином повідомленні про день, час і місце судового розгляду в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не з`явились, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені захисником, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАПпідтверджується відомостями протоколу про адміністративне правопорушення           N 4564/АПР/26-15-07-06-01-26 від 09.10.2024; наказом; актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки.
Дослідивши матеріали справи та вказані докази суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Крім того, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, яке за своєю суттю не є триваючим, мало місце у липні 2024 року, однак матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП надійшли лише 08.01.2025 р., тобто після закінчення встановленого ст. 38 КУпАП строку, який відраховується з дня вчинення правопорушення. Отже, на момент розгляду справи суддею, з дня вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців. Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП України, для накладення адміністративного стягнення, тобто за наявності обставини, що виключає провадження в справі, суддя місцевого суду на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України обґрунтовано закрив у ній провадження.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ГРІН ТРЕЙДІНГ» №108404/Ж5/26-15-07-06-01-19/40729651 від 30.09.2024 не відображає дійсних обставин перевірки, не має жодного доказового значення, не може бути використаний для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки контролюючий орган склав акт без урахування дійсних обставин та наданих товариством документів, а також те, що на вказаний акт подано заперечення, з яким Головне управління ДПС у м. Києві погодилось та призначило повторну перевірку, а тому вина ОСОБА_1 ґрунтується на сумнівних доказах,  апеляційний суддя вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.
Зокрема, в матеріалах справи наявний лист від Головного управління ДПС у    м. Києві №43040/Ж12/26-15-07-06-01-09 від 11.11.2024 про розгляд вказаного заперечення, згідно якого вбачається, що оскільки надано до заперечення додаткові документи, які не були дослідженні під час перевірки, Головним управління ДПС у    м. Києві буде проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Грін Трейдінг» з питань, що стали предметом оскарження, однак в матеріалах справи, станом на день розгляду справи, відсутні відомості про проведення повторної перевірки чи скасування акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Грін Трейдінг» №108404/Ж5/26-15-07-06-01-19/40729651 від 30.09.2024.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції поєднав в одній постанові два взаємовиключних рішення, а саме визнання ОСОБА_1 винним та одночасним закриттям провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що закриваючи провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
За положеннями ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.
Пункт п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема: факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила, та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.
Отже, системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Встановлення такої обставини - чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Крім того, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні, не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це, поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.
Також апеляційний суд зазначає, що правовий аналіз ст.38 КУпАП свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в інкримінованому їй правопорушенні (в даному випадку у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди), провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини в діях особи.
В свою чергу, судом першої інстанції правомірно було встановлено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1       ст. 163-1 КУпАП та те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло більше трьох місяців з дня вчинення цього правопорушення, відтак закрито провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови суду.
Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Спасібухова Н.І -   залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  А.М. Дрига