ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       08 липня 2025 року                                                                м. Чернівці
                        Справа № 723/1366/25
                                                                        Провадження №22-ц/822/621/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача - Литвинюк І. М., 
суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.,         
секретар – Сарган Ю. В.,
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – Сторожинецька міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Сторожинецької міської ради на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року, головуючий у І-й інстанції – Бужори В. Т., 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у березні 2025 року звернувся до суду з позовом до Сторожинецької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 листопада 1997 Новобросковецькою сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області було прийнято рішення № 78 про передачу позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватну власність земельну ділянку, яка розташована у селі Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області, загальною площею 0,60 га, а саме: для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,35 га.; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,25 га.
Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,60 га підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії І-ЧВ № 010544, виданим головою Новобросковецької сільської ради народних депутатів від 18 травня 1998. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №45.
У січні 2025 року позивач звернувся до землевпорядника з метою замовлення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,60 га, яка розташована на території села Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області.
Під час виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості позивач дізнався, що належна йому земельна ділянка, яка є об`єктом технічної документації із землеустрою, знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером 7324587500:01:005:0249 площею 0,8674 га, яка перебуває в комунальній власності Сторожинецької міської ради.
19 лютого 2025 року позивач подав заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, однак 20 лютого 2025 було надано рішення за № РВ-0500090202025 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором Відділу № 1, в якому повідомлено про те, що зазначену заяву розглянуто разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частин, яким рекомендовано усунути перетин земельної ділянки з ділянкою 7324587500:01:005:0249.
У висновку щодо перевірки електронного документа вказано, що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що перетин земельної ділянки позивача із ділянкою 7324587500:01:005:0249 площею співпадає на 99,7333%.
19 лютого 2025 року позивач подав ще одну заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, однак 25 лютого 2025 року державний кадастровий реєстратор Відділу № 4 також прийняв рішення про відмову № РВ-6300068492025. Підставою для відмови знову стало розташування земельної ділянки 0,35 га в межах іншої зареєстрованої земельної ділянки або її частини. Було встановлено її перетин із тією ж ділянкою 7324587500:01:005:0249, площа співпадає на 99,6952%. Позивачу рекомендовано усунути зазначений перетин.
04 березня 2025 року позивачем було подано вимогу про усунення перетину земельних ділянок до Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області.
11 березня 2025 року надійшла відповідь від Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якій зазначено, що на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, серія та номер: б/н, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, Сторожинецька міська рада Сторожинецького району Чернівецької області; наказу про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, серія та номер: 24-1809/14-18-сг, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, 06 травня 2019 року перереєстровано право власності за Сторожинецькою міською об`єднаною територіальною громадою в особі Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, код ЄДРПОУ: 04062179.
Також зазначено, що Сторожинецька міська рада набула в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7324587500:01:005:0249 площею 0,8674 га.
Оскільки інвентаризація та подальше формування земельної ділянки за кадастровим номером: 7324587500:01:005:0249, площею 0,8674 відбулись без врахування правовстановлюючих документів на належну позивачу земельну ділянку, в результаті чого на земельну ділянку, що належить позивачу площею 0,60 га, почала повністю накладатись земельна ділянка за кадастровим номером 7324587500:01:005:0249, на яку зараз оформлено право комунальної власності за Сторожинецькою міською радою.
Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку виникло раніше дати винесення наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 22 грудня 2018 року, яким фактично було позбавлено права власності на земельну ділянку, всупереч положенням діючого законодавства, протиправно передано належну на праві власності земельної ділянки позивача в комунальну власність Сторожинецької міської ради.
Вказував на те, що Сторожинецькою міською радою було безпідставно зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером:7324587500:01:005:0249 площею 0,8674, оскільки вона повністю входить у склад належної позивачу земельної ділянки площею 0,60 га.
Проведена державна реєстрація у Державному земельному кадастрі та подальша видача наказу Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій? області про надання Сторожинецькій міській раді Чернівецького району Чернівецької області у комунальну власність земельної ділянки площею 0,8674 з кадастровим номером: 7324587500:01:005:0249 – є незаконною та підлягає скасуванню.
З урахуванням уточнених позовних вимог, просив скасувати державну реєстрацію права власності за Сторожинецькою міською радою на земельну ділянку площею 0,8674 га, кадастровий номер 7324587500:01:005:0249, яка передана 06 травня 2019 року, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та визнати незаконною та зобов`язати державного кадастрового реєстратора Головного управлінням Держгеокадастру у Чернівецькіи? області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.8674, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249 в Державному земельному кадастрі шляхом внесення відповідних записів до Поземельної книги.
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Скасовано державну реєстрацію права власності за Сторожинецькою міською радою на земельну ділянку площею 0,8674 га, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249, яка проведена 06 травня 2019, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки.
Визнано незаконним та зобов`язано державного кадастрового реєстратора Головного управлінням Держгеокадастру у Чернівецькіи? області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.8674, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249 в Державному земельному кадастрі шляхом внесення відповідних записів до Поземельної книги.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
На рішення Строжинецького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року Сторожинецька міська рада подала апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині скасування державної реєстрації права власності за Сторожинецькою міською радою на земельну ділянку площею 0,8674 га, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249, яка проведена 06 травня 2019 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та ухвалити нове рішення, яким в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Посилається на те, що Сторожинецька міська рада отримала оспорювану земельну ділянку згідно з наказом про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, серія та номер: 24-1809/14-18-сг, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, та відповідно зареєструвала за собою право власності 06.05.2019. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, наказом «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», серія та номер: 24-1809/14-18-сг, виданий 22.12.2018, та актом прийому – передачі від 22.12.2018.
Земельна ділянка, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249, була сформована як об`єкт цивільних прав та віднесена до земель державної власності внаслідок інвентаризації, проведеної Держземагенством ще в 2013 році. Саме під час інвентаризації виникла помилка, яка імовірно спричинила накладення земельних ділянок.
Представник позивача ОСОБА_2 у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Зазначає, щопозивач 19 листопада 1997 року на підставі рішення Новобросковецької сільської ради набув право приватної власності на земельну ділянку площею 0,60 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 18 травня 1998 року, згідно з положеннями статті 137 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації, яка в даному випадку відбулася ще у 1998 році.
Незважаючи на наявність права приватної власності ОСОБА_1 , 06 травня 2019 року було зареєстровано право комунальної власності на цю ж земельну ділянку за Сторожинецькою міською радою без урахування зареєстрованого права власності ОСОБА_1 .
При цьому, відповідачі не надали жодних правомірних доказів припинення права власності позивача. Відсутні будь-які підстави, передбачені статтями 140-141 Земельного кодексу України, такі як добровільна відмова позивача від права власності, договори про відчуження земельної ділянки, свідоцтво про смерть власника за відсутності спадкоємців, рішення про викуп земельної ділянки для суспільних потреб тощо.
Наявність вже зареєстрованої земельної ділянки з частково або повністю співпадаючими межами унеможливлює внесення до кадастру відомостей про земельну ділянку позивача як про новосформовану.
Існування в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 732487500:01:005:0249, що перебуває у комунальній власності, обмежує право позивача на законне розпорядження та користування належною йому земельною ділянкою.
Без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 732487500:01:005:0249 площею 0,8674 га, яка перебуває у комунальній власності Сторожинецької міської ради, є неможливим виправити існуючу технічну помилку та внести коректні відомості щодо належної Позивачу земельної ділянки до Державного земельного кадастру.
Наявність в кадастрі активного запису про земельну ділянку з накладеними межами блокує можливість внесення нових або виправлених відомостей щодо фактично існуючої земельної ділянки позивача.
Система Державного земельного кадастру не дозволить зареєструвати земельну ділянку з межами, які повністю або частково співпадають з вже зареєстрованими межами іншої земельної ділянки.
Отже, для того щоб усунути технічну помилку та забезпечити внесення достовірних відомостей про земельну ділянку позивача до Державного земельного кадастру, необхідним є попереднє скасування державної реєстрації помилково відображеної земельної ділянки комунальної власності в частині її накладення на земельну ділянку позивача. Без цього кроку будь-які дії щодо виправлення помилки та реєстрації права власності позивача будуть неможливими з технічної та юридичної точок зору.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Рішення суду позивачем оскаржується в частині позовних вимог до Сторожинецької міської ради щодо скасування державної реєстрації права власності за Сторожинецькою міською радою на земельну ділянку площею 0,8674 га, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249, яка проведена 06 травня 2019 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, а тому не становить предмет даного апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду в оскаржуваній частині повністю відповідає, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,60 га підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії І-ЧВ № 010544, виданим головою Новобросковецької сільської ради народних депутатів від 18 травня 1998 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №45.
У січні 2025 року позивач звернувся до землевпорядника з метою замовлення розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,60 га, яка розташована на території села Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області.
20 лютого 2025 року позивачу було надано рішення за № РВ-0500090202025 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором Відділу № 1, в якому повідомлено про те, що зазначену заяву розглянуто разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частин, яким рекомендовано усунути перетин земельної ділянки з ділянкою 7324587500:01:005:0249.
Згідно з висновком щодо перевірки електронного документа вказано, що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що перетин земельної ділянки позивача з ділянкою 7324587500:01:005:0249 площею співпадає на 99,7333%.
25 лютого 2025 року державний кадастровий реєстратор Відділу № 4 також прийняв рішення про відмову № РВ-6300068492025. Підставою для відмови знову стало розташування земельної ділянки 0,35 га в межах іншої зареєстрованої земельної ділянки або її частини. Було встановлено її перетин із тією ж ділянкою 7324587500:01:005:0249, площа співпадає на 99,6952%. Позивачу рекомендовано усунути зазначений перетин.
Сторожинецька міська рада Чернівецького району у відповіді від 11 березня 2025 року на адресу адвоката Хованця А. І. вказала, що на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, серія та номер: б/н, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Сторожинецька міська рада Сторожинецького району Чернівецької області; наказу про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, серія та номер: 24-1809/14-18-сг, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 06.05.2019 перереєстровано право власності за Сторожинецькою міською об`єднаною територіальною громадою в особі Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, код ЄДРПОУ: 04062179. Також зазначено, що Сторожинецька міська рада набула в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7324587500:01:005:0249 площею 0,8674 га.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.
Отже, розподіл землі є особливо чутливим має здійснюватися з дотриманням принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Верховний Суд зазначає, що на будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу та безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (пункти а, б частини першої статті 81 ЗК України).
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина перша статті 122 ЗК України).
Відповідно частин першої - п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Водночас, пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи.
Згідно із частинами шостою - восьмою статті 16 Закону про земельний кадастр кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.
У пункті 11.10 постанови від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 (провадження № 14-86цс22) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимоги про визнання незаконним (недійсним) і скасування рішення органу влади про надання земельної ділянки у власність і про скасування державної реєстрації такого права за певних умов можна розглядати як вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, якщо саме ці рішення та реєстрація створюють відповідні перешкоди.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 грудня 2023 року у справах № 925/1006/22 та № 906/296/23.
У постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 370/457/20 (провадження № 61-611св23), від 10 січня 2024 року у справі № 296/888/22 (провадження № 61-9055св23), від 21 грудня 2023 року у справі № 521/8304/16 (провадження № 61-7532св23), від 22 листопада 2023 року у справі № 464/1327/21 (провадження № 61-4586св23) та інших, постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15 (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21) зазначено: якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 420/16521/21, від 06 грудня 2023 року у справі № 500/291/20, від 26 жовтня 2023 року у справі № 240/3941/19 та інших.
Єдина, стала й уніфікована практика Верховного Суду щодо спірного питання свідчить, що визнання незаконними (протиправними) рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якими порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, є належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів.
Аналогічно з наведених підстав належним і ефективним способом захисту цивільних прав та інтересів є скасування державної реєстрації земельної ділянки, якщо таку реєстрацію проведено із порушенням прав іншого власника земельної ділянки.
Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 731/264/23 (провадження № 61-18504св23).
Як встановлено судом першої інстанції, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,60 га підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії І-ЧВ № 010544, виданим головою Новобросковецької сільської ради народних депутатів від 18 травня 1998 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №45.
Відповідно до рішення за № РВ-0500090202025 від 20 лютого 2025 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором Відділу № 1 повідомлено про те, що зазначену заяву розглянуто разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частин, яким рекомендовано усунути перетин земельної ділянки з ділянкою 7324587500:01:005:0249.
У висновку щодо перевірки електронного документа вказано, що відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що перетин земельної ділянки позивача з ділянкою 7324587500:01:005:0249 площею співпадає на 99,7333%.
25 лютого 2025 року державний кадастровий реєстратор Відділу № 4 також прийняв рішення про відмову № РВ-6300068492025. Підставою для відмови знову стало розташування земельної ділянки 0,35 га в межах іншої зареєстрованої земельної ділянки або її частини. Було встановлено її перетин із тією ж ділянкою 7324587500:01:005:0249, площа співпадає на 99,6952%. Позивачу рекомендовано усунути зазначений перетин.
Сторожинецька міська рада Чернівецького району у відповіді від 11 березня 2025 року на адресу адвоката Хованця А. І. вказала, що на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність, серія та номер: б/н, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Сторожинецька міська рада Сторожинецького району Чернівецької області; наказу про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність, серія та номер: 24-1809/14-18-сг, виданий 22.12.2018, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 06.05.2019 перереєстровано право власності за Сторожинецькою міською об`єднаною територіальною громадою в особі Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, код ЄДРПОУ: 04062179. Також зазначено, що Сторожинецька міська рада набула в установленому законом порядку право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7324587500:01:005:0249 площею 0,8674 га.
Отже, внаслідок дій Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області щодо не забезпечення контролю за здійсненням заходів з інвентаризації земель державної власності, які підлягали переданню у комунальну власність Сторожинецькій міській раді Чернівецької області, фактично сформовано нову земельну ділянку площею 0,8674 га за кадастровим номером 7324587500:01:005:0249, до якої включено земельну ділянку площею 0,60 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Встановивши, що 19 листопада 1997 року Новобросковецькою сільською радою Сторожинецького району Чернівецької області було прийнято рішення № 78 про передачу позивачу ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку, яка розташована у селі Нові Бросківці Чернівецького району Чернівецької області загальною площею 0,60 га, а саме: земельна ділянка – для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,35 га.; земельна ділянка – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,25 га, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку, що земельна ділянка ОСОБА_1 була повністю вилучена з його власності поза його волею та передана ГУ Держгеокадастру у Чернівецькіи? області у комунальну власність Сторожинецькій міській раді з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема частини п`ятої статті116 ЗК України
У постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 303/6974/16-ц зазначено, що відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
Отже, з моменту видачі Державного акту на право приватної власності на землю у ОСОБА_1 виникло право власності на земельну ділянку в межах, встановлених зазначеним державним актом.
У відповідності до частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення.
Згідно з приписами статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З огляду на викладене, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17.
Встановивши, що реєстрацію земельної ділянки площею 0,8674 га, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249 проведено із порушенням прав іншого власника земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування державної реєстрації права власності за Сторожинецькою міською радою на земельну ділянку площею 0,8674 га, кадастровий номер: 7324587500:01:005:0249, яка проведена 06 травня 2019, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки, оскільки обраний ОСОБА_1 спосіб захисту його прав відповідає змісту зміст порушеного права, за захистом якого він звернувся до суду (відновлення можливості зареєструвати своє право власності на належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку) та спрямований на поновлення його прав.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, та надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, дійшов загалом правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Посилання в апеляційні скарзі на те, що під час інвентаризації виникла помилка, яка імовірно спричинила накладення земельних ділянок, спростовуються рішеннями державного кадастрового реєстратора від 20 лютого 2025 року  № РВ-0500090202025 та від 25 лютого 2025  року № РВ-6300068492025, якими відмовлено позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію належної йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,060 га, з підстав того, що електронний документ не відповідає установленим вимогам; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (наявність перетину розташування в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, з ділянкою 7324587500:01:005:0249, площа співпадає на 99,7333%,).
Колегія суддів враховує, що відповідачами не оспорювався факт перетину (фактичного співпадіння) зазначених земельних ділянок, встановлених державним реєстратором.
Отож, доводи апелянта по своїй суті зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом при розгляді зазначеної справи.
Колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішеннях суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішень суду відповідно до статті 376 ЦПК України апеляційна скарга не містить.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому їх слід залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сторожинецької міської ради залишити без задоволення.
Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повна постанова складена 08 липня 2025 року.

Головуючий                                                        І. М. Литвинюк                                                         
Судді:                                                                 Н. К. Височанська                                        
                                                                       І.Б . Перепелюк