Справа № 307/5653/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       01 серпня 2025 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жупинський Микола Андрійович, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2025 року у складі судді Сас Л.Р., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5557615.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п.10 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Зазначав, що п.п.2.1 п.2 Кредитного договору передбачено, що кошти надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» відповідачу у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача, які він надав первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Вказував, що згідно з п.п. 2.4 п.2 Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування суми кредиту.
Підписанням кредитного договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі, й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
19 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказані у реєстрі боржників.
Вказував, що відповідно до реєстру боржників від 19.06.2023 до договору факторингу №19062023 від 19.06.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 88 182,50 грн., з яких: 25 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 63 182,50 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Стверджував, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19 червня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, у зв`язку з цим ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №5557615 в розмірі 88 182,50 грн., з яких: 25 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 63 182,50 грн. – сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2024 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 88 182 (вісімдесят вісім тисяч сто вісімдесят дві) грн. 50 коп. за кредитним договором № 5557615 від 17 лютого 2022 року, з яких 25 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 63 182,50 грн. – сума заборгованості за відсотками та 2 684,40 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Жупинського М.А. про стягнення із позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрат на правничу допомогу на залучення адвоката у розмірі 3 000,00 грн.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жупинський Микола Андрійович, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» оригіналу кредитного договору та не був знайомий з його змістом, що свідчить про відсутність погодження умов договору між первісним кредитом та відповідачем, в тому числі щодо розміру процентної ставки за користування кредитом. Зазначає, що позивач не надав суду доказів надання відповідачу первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» грошових коштів у розмірі, вказаному в позовній заяві. Вказує, що ні договір факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року (підпункти 3.1.,3.2 та 3.3 договору), ні акт прийому-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року не містять відомостей про загальну суму прав вимоги, що відступаються за цим договором, тому відсутні підстави вважати, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до будь якого боржника, включаючи відповідача, хоча б в розмірі одна гривня. Зазначає, що Витяг з Реєстру Боржників до договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року не є належним доказом передачі права вимоги до відповідача, так як не містить підписів та печаток а ні Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», а ні Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані – це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних – фізична особа, персональні дані якої обробляються; згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 17 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5557615 про надання споживчого кредиту (далі – Договору) (а.с.24-29, Т.1).
Договір підписано  ОСОБА_1  за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатором М124336 17.02.2022 о 20:27 хв. (а.с.29, Т.1).
До договору про надання споживчого кредиту №5557615 від 17 лютого 2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та  ОСОБА_1 , позивачем долучено Паспорт споживчого кредиту (а.с.5-6 зворот, Т.1) та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.32, Т.1), які також підписано  ОСОБА_1  за допомогою електронного підпису, одноразовим ідентифікатор М124336.
Таким чином, враховуючи, що договір про надання споживчого кредиту №5557615 від 17 лютого 2022 року укладено його сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», чому передувала верифікація відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі - на веб-сайті кредитодавця (creditplus.ua) із зазначенням своїх особистих даних, зокрема, РНОКПП, серії та номеру паспорту, адреси реєстрації місця проживання, реквізитів карткового рахунку, а вказані у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», та за відсутності належних доказів про те, що договір укладено іншою особою, відтак вказане підтверджує факт його укладення.
Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2022 року у справі №757/40396/20 (провадження №61-850св22).
Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що Договір містить РНОКПП  ОСОБА_1 , електронну адресу, і саме такі дані про себе він зазначає у апеляційній скарзі, тобто вони є актуальними та дійсно йому належать.
Таким чином, підписавши договір про надання споживчого кредиту №5557615 від 17 лютого 2022 року,  ОСОБА_1 посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 25 000 грн. (п. 1.3. Договору); строк кредиту 360 днів (п. 1.4. Договору). 
Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів (п. 1.4. Договору). 
У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором, на підставі звернення до Товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (п.1.4.1. Договору).
Пунктом 1.5. Договору визначено види процентних ставок, що узгоджені сторонами правочину: стандартна – 1,99 % в день, знижена – 0,597% в день.
Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Згідно з п. 1.5.2. Договору знижена процентна ставка 0,597 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 19.03.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Відповідно до п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 у випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізит даної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки). Сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття Товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду Споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором, а у Товариства не виникає прострочення кредитора.
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 17.02.2022 року або 18.02.2022 року. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п.1.4 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується Товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача.
Згідно з п. 2.4. Договору кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п.2.1. Договору.
На підставі договору №087/20-П від 08.07.2020, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Контрактовий дім» здійснило 17 лютого 2025 року переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 у розмірі 25 000 грн., номер транзакції 27939905 (а.с.70-73, Т.1).
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 25 000 грн. підтверджується також листом Акціонерного товариства «Сенс Банк» №3045-БТ-32.3/2025 від 04 березня 2025 року, згідно якого слідує, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 , до якого долучено виписку по особовому рахунку IBAN/рах. № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 та деталізацію операцій по картці № НОМЕР_1 .
З вищевказаної виписки слідує, що станом на 17 лютого 2022 року на ім`я ОСОБА_1 відкрито картку № № НОМЕР_1 і за період з 07.02.2022 по 18.02.2022 на вказаний рахунок, який належить ОСОБА_1 , було здійснено ряд платежів, зокрема 17 лютого 2022 року о 20 год. 28 хв. на суму 25 000 грн., які були проведені на рахунок - 18 лютого 2022 року о 08 год. 35 хв.; платник: НОМЕР_3 АТ «Альфа-Банк»; отримувач: № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; призначення платежу: «ID_6188145782 Переказ MoneySend з карткового рахунку (кредит) 3168267 REG_S 17.02.2022 (А)» (а.с. 208 - 211, 213-216, Т.1).
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти (25 000 грн.) на банківський рахунок  ОСОБА_1 , який самостійно вніс до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної картки.
Згідно детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1  за кредитним договором №5557615 від 17 лютого 2022 року станом 18.06.2023, здійсненого первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» слідує, що у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №5557615 від 17.02.2022 в розмірі 88 182,50 грн., з яких: 25 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 63 182,50 грн. – сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.
Правильність поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалася, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором.
Відповідачем та його представником не надано до справи належних і допустимих доказів того, що сума заборгованості є меншою, не надано власного контррозрахунку.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи слідує, що 19 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19062023, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п.1.2. договору факторингу №19062023 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками.
Відповідно до Реєстру Боржників №2 до договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року слідує, що клієнт відступив фактору право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1  за кредитним договором №5557615 від 17 лютого 2022 року у розмірі 88 182,50 грн., з яких: 25 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 63 182,50 грн. – сума заборгованості за відсотками (а.с.112-113, Т.1).
Платіжною інструкцією №19849 від 21.06.2023 підтверджено отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» плати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №19062023 від 19 червня 2023 року в загальному розмірі 1174172,21 грн. (а.с.101, Т.1).
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу кредитора за кредитним договором №5557615 від 17 лютого 2022 року в сумі 88 182,50 грн.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №5557615 від 17 лютого 2022 року за період з 19.06.2023 – 31.10.2023 (а.с.12, Т.1).
Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором №5557615 від 17 лютого 2022 року матеріали справи не містять.
З огляду на наведене, оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_1 не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, які правомірно нараховано кредитором у межах строку дії кредитного договору, у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення у примусовому порядку з  ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5557615 від 17 лютого 2022 року у розмірі 88 182,50 грн., з яких: 25 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 63 182,50 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жупинський Микола Андрійович, – залишити без задоволення.
Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2025 року.

Головуючий:                                

Судді: