ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2025 р.                                   Справа № 911/2883/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Корсака В.А. 
 
секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл”
на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025
у справі № 911/2883/24 (суддя Антоненко В.С.)                                                                         
за позовом Публічного акціонерного товариства “Укрнафта”
до Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл”
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – Державної аудиторської служби України
про стягнення коштів,           
ВСТАНОВИВ:  
Позивач – Публічне акціонерне товариство “Укрнафта” (далі – позивач; ПАТ “Укрнафта”) 23.10.2024 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл” (надалі – відповідач; ТОВ “СП Юкойл”; апелянт; скаржник), в якому просив господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача штраф 10% у сумі 795 486,93 грн., на підставі п. 7.1 договору про закупівлю               № 13/1828-МТР від 17.05.2024 за прострочення поставки товару понад 30 днів. Крім того, позивач просив судові витрати покласти на відповідача. 
Позов обґрунтований тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю від 17.05.2024, за яким відповідач зобов`язався поставити позивачу товар на загальну суму 7  954  869,30 грн. партіями до 17.06.2024, до 22.07.2024 та до 26.08.2024. Договір було укладено між сторонами за результатом процедури тендерної закупівлі товарів. У погоджені договором строки відповідач поставку товару не здійснив, у зв`язку з чим позивач 12.09.2024 надіслав відповідачу лист про розірвання договору та оплату передбаченого пунктом 7.1 договору штрафу 10% від суми договору, який був отриманий 24.09.2024. Сума штрафу відповідачем не була сплачена, відтак позивач просив стягнути з відповідача штраф у судовому порядку та покласти на відповідача судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2883/24. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державну аудиторську службу України  (в подальшому – третя особа; ДАС України; Держаудитслужба).
Рішенням Господарського суду Київської області від 27.01.2025 позов    ПАТ “Укрнафта”  задоволено частково. Стягнуто з   ТОВ “СП Юкойл”    на користь    ПАТ “Укрнафта” 706  518,93    грн.    (сімсот шість тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень дев`яносто три копійки)  штрафу, 8 478,23 грн.    (вісім тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 23 копійки)  судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Як зазначено місцевим господарським судом, сума штрафу за прострочення поставки І та ІІ партії має розраховуватися за ставкою 10% та становить 617 550,93 грн. Сума штрафу за прострочення ІІІ партії товару має розраховуватися за ставкою 5% та складає 88 968,00 грн. Тобто загальна сума штрафу, яка належить до стягнення з відповідача на користь позивача дорівнює  706 518,93 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги ПАТ “Укрнафта” за невиконання умов договору належить задовольнити частково.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ “СП Юкойл” звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі № 911/2883/24 і ухвалити нове, яким вимоги ПАТ “Укрнафта” до ТОВ “СП Юкойл” про стягнення 795    486, 93 грн. залишити без задоволення в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим.
Апелянт зазначає, що на момент прийняття рішення у справі                                   № 911/2883/24 висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-03-20-012712-а був законним та обґрунтованим, а отже таким, що свідчить про порушення позивачем Закону України «Про публічні закупівлі» під час здійснення процедури закупівлі, за результатами якої був укладений спірний договір.
Також скаржник вказав, що з урахуванням наявності висновку Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-03-20-012712-а та розгляду Господарським судом міста Києва справи № 910/669/25 за позовом відповідача до позивача про визнання договору закупівлі недійсним і застосування наслідків недійсності правочину, прийняття судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог у справі                      № 911/2883/24 було передчасним.
Окремо відповідач звернув увагу, що за умовами пункту 7.1. договору, при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше. Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що умови пункту 7.1. договору не допускають подвійного тлумачення є невірними, оскільки умовами договору не передбачено базу нарахування штрафу.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 апеляційна скарга відповідача у справі № 911/2883/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл” на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі № 911/2883/24. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл” на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі №911/2883/24 призначено на 21.04.2025.
25.03.2025 на адресу апеляційного господарського суду від ДАС України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просить залишити її без задоволення, а оскаржуване  рішення - без змін. ДАС України зазначається, що зважаючи на те, що ТОВ “СП Юкойл” не виконує своїх договірних зобов`язань, наразі є підстави для стягнення сплачених за товар коштів на суму 795 486,93 грн.
26.03.2025 на адресу суду апеляційної інстанції від ПАТ “Укрнафта” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване  рішення - без змін. ПАТ “Укрнафта” вказується, що фактично єдиною підставою на яку скаржник посилається в своїй апеляційній скарзі як на підставу для оскарження судового рішення є висновок Державної аудиторської служби щодо результатів моніторингу процедури публічної закупівлі в якій відповідача було визнано переможцем та за результатами якої між ПАТ “Укрнафта” та ТОВ “СП Юкойл”  було укладено договір поставки, умови якого не було виконано постачальником. Позивач підкреслює, що висновок Державної аудиторської служби було оскаржено ПАТ “Укрнафта” в судовому порядку. За результатом розгляду справи № 320/28792/24 рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 позовні вимоги ПАТ “Укрнафта” було задоволено та скасовано висновок Державної аудиторської служби про результати моніторингу процедури публічної закупівлі. Поряд з цим, вищевказаний висновок не має жодного відношення до факту неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та не звільняє його від відповідальності за порушення умов договору.
ПАТ “Укрнафта” акцентує, що 01.08.2024 та 06.09.2024 позивач направляв на адресу відповідача листи, спрямовані на виконання договору. Так, у вересні 2024 року листом від 06.09.2024 № 40-4/06-0/00607 відповідач пропонував позивачу знижку на товар, належний для поставки, за умови незастосування до постачальника штрафних санкцій, відтак не вважав договір таким, який не підлягає виконанню та разом з тим не здійснював жодних заходів, спрямованих на поставку товару ПАТ “Укрнафта”.
Щодо посилання скаржника на ту обставину, що договір укладений між сторонами спору не містить порядку визначення штрафу за неналежне виконання умов договору, то позивач зазначає, що такі аргументи не відповідають фактичним обставинам по справі та повністю спростовуються положеннями договору, зокрема у сукупності з положеннями статті 549 ЦК України відповідно до якої неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Додатково позивач просить врахувати, що рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2025 у справі № 910/669/25 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ “СП Юкойл” щодо визнання недійсним договору на підставі якого було задоволено позовні вимоги у даній справі про стягнення штрафу.
У зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці, судове засідання у справі № 911/2883/24, призначене на 21.04.2025, не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл” на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі № 911/2883/24 призначено на 09.06.2025.
Представник апелянта в судове засідання 09.06.2025 не з`явився. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою від 29.04.2025 про доставку електронного документа до електронного кабінету останнього.
Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні 09.06.2025 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення - залишити без змін.
Відповідно до ч.ч. 2, 3  ст. 120 ГПК України  суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
За ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
За змістом ч. 12  ст. 270 ГПК України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).
З метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка представника відповідача обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.
Окремо, щодо заявлених апелянтом клопотань про зупинення провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Юкойл» на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі № 911/2883/24 до набрання рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/669/25 законної сили, судова колегія порадившись на місці дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі № 911/2883/24, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 910/669/25.
За приписами пункту 5 частини 1  статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі,  але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
Здійснюючи тлумачення вказаних норм процесуального права, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у пунктах 8.11, 8.12 постанови від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20 сформулював висновок про те, що, по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 5 частини 1  статті 227 ГПК України  суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19).
Верховний Суд у постанові від 19.06.2024 у справі № 914/1425/21 зазначив, що правовою підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку іншого чи цього ж судочинства, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.        
Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору у даному провадженні є стягнення з відповідача на користь позивача штрафу внаслідок невиконання відповідачем умов договору про закупівлю № 13/1828-МТР від 17.05.2024 щодо поставки.
Предметом позову у справі № 910/669/52 є визнання недійсним договору про закупівлю № 13/1828-МТР від 17.05.2024. Так, відповідач вважає, що в момент вчинення правочину не були додержані вимоги законодавства в сфері публічних закупівель, порушення яких були зафіксовані у висновку Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі № UA2024-03-20-012712-а, а отже укладений за результатами вказаної процедури закупівлі договір про закупівлю № 13/1828-МТР від 17.05.2024, умови якого за висновками суду першої інстанції невиконані відповідачем, на думку відповідача, є недійсним.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що хоча справи і є пов`язаними, проте суд не позбавлений можливості у даному провадженні з`ясувати обставини, які розглядаються у даній справі самостійно до вирішення справи             № 910/669/25, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у                    справі № 911/2883/24 до набрання рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/669/25 законної сили.
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 20.03.2024 ПАТ “Укрнафта” на платформі “PROZORRO” оприлюднило тендерну документацію про закупівлю UA-2024-03-20-012712-а “ 09210000-4 Мастильні засоби (Оливи індустріальні)”. 
15.04.2024 у Протокольному рішенні № 01/01/13/10-01/01-22-ГШ-04 уповноваженої особи, відповідальної за проведення процедур закупівель/спрощених закупівель товарів, робіт і послуг в ПАТ “Укрнафта” вирішено визнати переможцем торгів учасника ТОВ “СП Юкойл”, оприлюднити протокольне рішення щодо розгляду тендерної пропозиції учасника та повідомлення про намір укласти договір; відповідальному підрозділу укласти договір у строк з 21.04.2024 по 30.04.2024.
Відповідач долучив до матеріалів справи копію листа від 18.04.2024 № 40-4/18-04/00318 за підписом начальника тендерного відділу продажів ТОВ “СП Юкойл”, у якому відповідач вказує, що має можливість поставити весь об`єм згідно торгів UA-2024-03-20-012712-а “ 09210000-4 Мастильні засоби (Олива індустріальна)” до кінця квітня 2024 року для збереження раніше запропонованих цін. Посилаючись на різке зростання ціни на базові оливи, відповідач повідомив, що з 01.05.2024 вимушений підняти ціни на мастильні вироби в середньому на 6%, що зробить неможливим виконання договору поставки за зазначеними раніше цінами.
Позивач долучив до матеріалів справи копію листа  ТОВ “СП Юкойл” 22.04.2024 № 40-4/22-04/00320 за підписом начальника тендерного відділу продажів ТОВ “СП Юкойл”, у якому вказано, що у зв`язку із зростанням цін на базові оливи, ТОВ “СП Юкойл” не має можливості забезпечити потрібний рівень цін, та просить визнати недійсною пропозицію ТОВ “СП “Юкойл” по торгах UA-2024-03-20-012712-а “ 09210000-4 Мастильні засоби (олива індустріальна)”.
30.04.2024 Протокольним рішенням № 01/01/13/10-01/01-22-ГШ-05 уповноваженої особи, відповідальної за проведення процедур закупівель/спрощених закупівель товарів, робіт і послуг в ПАТ “Укрнафта” вирішено, у зв`язку із тривалою процедурою погодження із профільними підрозділами ПАТ “Укрнафта” договору та банківської гарантії, продовжити строк укладення договору до 60 днів з дати прийняття рішення про намір укласти договір.
17.05.2024 між ТОВ “СП Юкойл” (постачальник) та ПАТ “Укрнафта” (покупець) було укладено договір про закупівлю № 13/1828-МТР (скорочено – Договір про закупівлю), відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю оливу індустріальну, а покупець прийняти та оплатити такий товар на умовах договору (п. 1.1).
Номенклатура, кількість, ціна умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації до даного договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін та є Додатком № 1 до договору (п. 2.1).
Ціна товару визначається в національній валюті та вказується у специфікації (п. 3.1). Загальна сума договору становить 7    954    869,30 грн., у тому числі ПДВ (п. 3.2). розрахунок за кожну окрему партію товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару за кількістю та якістю (п. 4.2). 
Умови поставки, місце та строки поставки визначаються у специфікації (п. 5.1). постачальник зобов`язаний щоразу за три календарні дні до дати поставки письмово сповістити покупця про дату та час надходження товару у погоджений пункт призначення, а також надати інформацію про вантажоперевізника, та іншу інформацію, необхідну для прийняття товару (п. 5.2). датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару вважається дата підписання сторонами відповідної видаткової накладної та акту приймання-передачі товару за кількістю та якістю (п. 5.4). 
При недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше (п. 7.1). 
У випадку невиконання або неналежного виконання постачальником зобов`язань за договором, покупець має право відмовитися від договору в односторонньому порядку шляхом направлення постачальнику повідомлення про таку відмову. В такому випадку договір вважається розірваним на 5 календарний день з дати отримання такого повідомлення постачальником (п. 11.2.1).
Строк дії договору та строк виконання постачальником зобов`язань щодо поставки може бути продовжено  у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної пунктом 3.2 Договору (п. 11.3).
Сторони зобов`язуються протягом 5 робочих днів інформувати одна одну про всі обставини, що загрожують або роблять неможливим виконання зобов`язань за договором та погоджувати заходи по їх усуненню (п. 14.5).
Документи, належним чином оформлені та передані шляхом електронного/факсимільного зв`язку, маюсь силу оригіналів до моменту надання оригіналів цих документів (листів, повідомлень та інше), що повинні бути надані протягом 7 днів з моменту відправлення таких електронних/факсимільних повідомлень.
З огляду на вказані фактичні обставини цієї справи, колегією суддів зазначається, що Договір про закупівлю укладено відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”, крім частин другої - п`ятої, сьомої – дев`ятої ст. 41, та з урахуванням особливостей, визначених постановою КМ України від 12.10.2022 № 1178 (п. 14.11).
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. 
Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5  ст. 626 ЦК України  встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст.  6,  627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1  ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 655 ЦК України  унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1  ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Частина 1  статті 193 ГК України  встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2  статті 193 ГК України  визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями  статті 526 ЦК України  передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно    до умов договору та вимог цього  кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно    до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
До Договору про закупівлю сторони підписали Додаток № 1 – Специфікацію на товар, що поставляється, відповідно до якої встановили, що:
до поставки належить олива індустріальна нова (регенерована олива не допускається) на суму 7    954    869,30 грн. з ПДВ;
умови поставки (ІНКОТЕРМС 2020) DDR – склад вантажоодержувачів; ціна за одиницю включає вартість тари та доставку (пункт 5). 
Також Специфікацією у вигляді таблиці було розписано кількість кожного виду оливи у кожній партії по вантажоодержувачам та загальні терміни поставки: перша партія – протягом 30 календарних днів з дати підписання договору (тобто до 17.06.2024 включно із врахуванням положень частини 5 ст. 254 ЦК України), друга партія – від 50 до 65 календарних днів з дати підписання договору (тобто з 06.07.2024 по 22.07.2024 включно), третя партія  - від 85 до 100 календарних днів з дати підписання договору (тобто з 10.08.2024 по 26.08.2024 включно).
І партія загальною вартістю 3    792    717,30 грн. передбачала до поставки 5,065 т оливи И-20А, 50,115 т оливи И-40А, 2 т оливи И-50А та 0,54 т оливи ІГП-30 (НМ46);
ІІ партія загальною вартістю 2    382    792,00 грн. передбачала до поставки 2,0 т оливи И-20А, 32,2 т оливи И-40А, 2,0 т оливи И-50А;
ІІІ партія загальною вартістю 1    779    360,00 грн. передбачала до поставки 26,0 т оливи И-40А та  1,0 т оливи И-50А.
Відповідач не відмовився від підписання договору в порядку частини 7 ст. 33 Закону України “Про публічні закупівлі” та відповідно, уклавши договір 17.05.2024, був зобов`язаний дотримуватися його умов в силу наведеної статті 629 ЦК України.
На дане, за висновками колегії суддів, слушно акцентував увагу місцевий господарський суд. 
Поряд із цим, 31.05.2024 на платформі “PROZORRO” оприлюднено Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2024-03-20-012712-а від 13.05.2024, у якому вказано, що при розгляді тендерної пропозиції іншого учасника (ТОВ “ДОН-Термінал”) замовник, у порушення вимог пункту 43 Особливостей  здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, не оприлюднив в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення невідповідностей та не надав можливість учаснику їх усунути. Таким чином замовник відхилив тендерну пропозицію іншого учасника за відсутності підстав, визначених пунктом 44 Особливостей, чим не дотримався  принципів здійснення публічних закупівель. За результатами аналізу питань дотримання замовником  законодавства у сфері публічних закупівель щодо визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, розгляду тендерної пропозиції ТОВ “СП Юкойл”, своєчасності укладення договору про закупівлю, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця – порушень не виявлено.
Пунктом 3 Висновку від 31.05.2024 Держаудитслужба зобов`язала здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за Договором про закупівлю в установленому законодавством порядку та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення Висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.
05.06.2024 ПАТ “Укрнафта”, користуючись правом, наданим замовнику абзацом 2 частини 8 ст. 8 Закону України “Про публічні закупівлі”, оприлюднило інформацію про незгоду з висновком із додаванням аргументованих заперечень.
14.06.2024 ПАТ “Укрнафта” оприлюднило інформацію про оскарження висновку про результати моніторингу процедури закупівлі в суді (справа                       № 320/28792/24) із додаванням відповідних документів.
Водночас, згідно листа від 01.08.2024 № 40-4/01-08/00521 за підписом начальника тендерного відділу продажів ТОВ “СП Юкойл” відповідач наполягав на зміні ціни в бік збільшення щодо продукції, вказаної у додатку                № 1 до Договору від 17.05.2024, обґрунтовуючи збільшенням вартості продукції на ринку. У листі також вказано, що у разі відмови, ТОВ “СП Юкойл” просить розірвати договір № 13/1828-МТР за згодою сторін.
01.08.2024 ПАТ “Укрнафта” на платформі “PROZORRO” опублікувало тендерну документацію про закупівлю UA-2024-08-01-009558-а “ 09210000-4 Мастильні засоби (Оливи індустріальні)”, за результатами якої 27.09.2024 було укладено договір про закупівлю № 13/3931-МТР з ТОВ “ДОН-Термінал” на аналогічний товар в аналогічній кількості за вищою ціною на загальну суму 8    015   776,22 грн.
Як вже зазначалось, відповідач направив позивачу лист від 06.09.2024 № 40-4/06-0/00607 за підписом начальника тендерного відділу продажів ТОВ “СП Юкойл”, у якому вказав, що незважаючи на збитки, надає дисконт, який пропонує вказати у специфікації до договору від 17.05.2024, інші умови пропонує залишити без змін за умови не накладення на ТОВ “СП Юкойл” штрафних санкцій. 
До матеріалів справи додано лист-відповідь ПАТ “Укрнафта” від 06.09.2024 № 01/01/13/10/31/03-02/01/8065, у якому позивач повідомив, що розглянув лист щодо зменшення ціни договору від 17.05.2024 та готує для підписання додаткову угоду; окремо вказано, що відповідно до Договору до ТОВ “СП Юкойл” будуть застосовані штрафні санкції. 
В той же час, доказів укладення відповідної додаткової угоди матеріали справи не містять.
При цьому, з огляду на вказані фактичні обставини, товар за Договором про закупівлю № 13/1828-МТР від 17.05.2024 поставлений не був.
Протилежного матеріали справи не містять.
13.09.2024 позивач направив відповідачу цінним листом з описом                         вкладення № 0504051306080 повідомлення від 12.09.2024 № 01/01/13/10/28/02-02/01/8233 про розірвання договору в односторонньому порядку та вимогу про сплату штрафних санкцій в добровільному порядку, у якому, у зв`язку із невиконанням постачальником зобов`язань за договором, посилаючись на ст. 612 ЦК України повідомив, що відмовляється від подальшого виконання договору та вважає договір розірваним на п`ятий календарний день з дати отримання такого повідомлення постачальником. Як свідчить роздруківка трекінгу відстеження пересилання поштового відправлення, відповідач вказане повідомлення отримав 24.09.2024. 
До матеріалів справи додано лист-відповідь ТОВ “СП Юкойл” від 18.09.2024 № 40-4/18-09/00608, у якому відповідач, посилаючись на Висновок Держаудитслужби від 31.05.2024 та оголошення повторної закупівлі, переможцем якої було визначено ТОВ “ДОН-Термінал”, вимагає розірвання договору про закупівлю за взаємною згодою сторін. У листі також вказано, що тендерна документація була опублікована 20.03.2024. 15.04.2024 найбільш вигідною пропозицією було визначено тендерну пропозицію ТОВ “СП Юкойл”; протокольним рішенням уповноваженої особи ПАТ “Укрнафта” було вирішено укласти договір про закупівлю у період з 21.04.2024 по 30.04.2024. Однак лише 21.05.2024 було оприлюднено у системі закупівель протокольне рішення від 30.04.2024 про продовження строку укладення договору. Відповідач у листі зазначає, що направляв позивачу лист від 22.04.2024 № 40-4/22-04/00320 про готовність поставити товар за цінами, зазначеними у договорі, однак відповіді та погодження не отримав. Відповідач вказує про обов`язковість приписів контролюючого органу, викладених у висновку Держаудитслужби від 31.05.2024 про припинення зобов`язань за договором, вказує про оголошення позивачем нової  аналогічної закупівлі, що свідчить про відсутність наміру у позивача приймати виконання умов договору від ТОВ “СП Юкойл”, у зв`язку з чим вважає відсутніми підстави для застосування штрафних санкцій.
З огляду на зазначені вище обставини даної справи суд апеляційної інстанції звертає увагу, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).
Стаття 43 Закону України “Про публічні закупівлі” визначає вичерпний перелік випадків, за яких договір про закупівлю є нікчемним (тобто недійсним в силу прямої вказівки закону), а саме: договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог  частини четвертої  статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до  статті 18  цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених  частинами п`ятою  і  шостою статті 33  та  частиною сьомою статті 40  цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до  статті 18  цього Закону; 5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.
Так, за результатами моніторингу закупівлі UA-2024-03-20-012712-а Держаудитслужба встановила порушення вимог пункту 43 та підпунктів 1 та 2 пункту 44 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 (у редакції станом на дату проведення торгів). Під час моніторингу закупівлі UA-2024-03-20-012712-а Держаудитслужба виявила порушення з боку позивача вимог пункту 43 та підпунктів 1 та 2 пункту 44 вказаних Особливостей. 
Таким чином, викладений ДАС України відповідний висновок стосується того, що позивач за відсутності підстав, визначених підпунктами 1 та 2 пункту 44 Особливостей, відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ «ДОНТЕРМІНАЛ», чим не дотримався принципів здійснення публічних закупівель, визначених статтею 5 Закону № 922, зокрема щодо об`єктивного та неупередженого визначення переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі.
В свою чергу, відповідний висновок не охоплює факт неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань за Договором про закупівлю та не звільняє останнього від відповідальності за порушення умов правочину.
Тим самим, судова колегія вважає вмотивованим висновок місцевого господарського суду про те, що оприлюднення Висновку Держаудитслужби України про результати моніторингу процедури закупівлі не належить до випадків нікчемності Договору про закупівлю в силу закону. 
При цьому, колегія суддів враховує й те, що станом на дату повідомлення від 12.09.2024 № 01/01/13/10/28/02-02/01/8233 про розірвання Договору про закупівлю такий не був визнаний недійсним в судовому порядку, відтак був обов`язковим для виконання його сторонами.
Крім того, відповідач у вересні 2024 року листом від 06.09.2024 № 40-4/06-0/00607 пропонував позивачу знижку на товар, належний для поставки, за умови незастосування до постачальника штрафних санкцій, тобто відповідач не вважав договір таким, який не підлягає виконанню. 
Беручи до уваги зазначене судовою колегією відхиляються, як необґрунтовані, відповідні доводи апелянта щодо передчасності прийняття судом першої інстанції рішення по суті спору. 
Згідно із пунктом 11.2.1 Договору про закупівлю у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником зобов`язань за цим договором, покупець має право відмовитися від договору в односторонньому порядку шляхом направлення постачальнику повідомлення про таку відмову. В такому випадку договір вважається розірваним на 5 календарний день з дати отримання такого повідомлення постачальником.
Тому, з урахуванням надання відповідачем 18.09.2024 відповіді на повідомлення позивача про розірвання договору, Договір про закупівлю є розірваним з 24.09.2024, у зв`язку із чим зобов`язання сторін припинилися.
Отже, з 24.09.2024 у відповідача припинився обов`язок з поставки товару.
З наведеними висновками суду попередньої інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки вони зроблені з врахуванням наявних у справі доказів.  
Відтак, станом на дату розірвання Договору про закупівлю та припинення зобов`язань поставка І та ІІ партії була прострочена на строк понад 30 календарних днів; поставка ІІІ партії товару, яка мала бути поставлена у період з 10.08.2024 по 26.08.2024, була прострочена менш ніж на 30 календарних днів.
Статтею 611 ЦК України  встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.
Пунктом 3 частини 1  статті 611 ЦК України  встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За змістом  статті 549 ЦК України  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За п. 7.1 Договору про закупівлю при недотриманні постачальником строків поставки, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 5% за прострочення до 30 днів та 10% - за прострочення 30 днів і більше. 
З огляду на викладене, враховуючи в сукупності приписи ст. 549 ЦК України та положення Договору про закупівлю щодо зобов`язань відповідача поставити позивачу товар на конкретну суму, зазначений пункт 7.1 встановлює умову, за якою до постачальника застосовується штраф (недотримання постачальником строків поставки) та здійснюється розрахунок такого штрафу у відсотках від суми невиконаного у строк зобов`язання.
З цих підстав, колегією суддів критично оцінюються аргументи скаржника про неправильність висновків суду 1-ої інстанції про те, що умови пункту 7.1 Договору про закупівлю не допускають подвійного тлумачення, оскільки умовами договору не передбачено базу нарахування штрафу.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що при їх обчисленні позивачем допущено арифметичну помилку.
Судова колегія вважає вмотивованими висновки суду попередньої інстанції, що позовні вимоги про стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню згідно арифметично правильних розрахунків штрафу, проведених та визначених останнім, зокрема за прострочення поставки І та ІІ партії штраф має розраховуватися за ставкою 10% та складає 617  550,93 грн., а за прострочення ІІІ партії товару штраф має розраховуватися за ставкою 5% та становить 88  968,00 грн., що в загальному дорівнює 706 518,93 грн.
Статтею 129 Конституції України  встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Згідно з частинами 1-3  статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1  статті 74 ГПК України.
Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.
Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).
Частиною 5  статті 236 ГПК України  визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
За висновками судової колегії, доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Відповідно до  статті 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі              № 911/2883/24 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів  статті 277 ГПК України  не вбачається.
В свою чергу, апелянтом не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.
При цьому, викладені у відзиві на апеляційну скаргу твердження позивача знайшли своє підтвердження в частині спростування викладених скаржником в апеляційні скарзі доводів в цілому. 
Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції покладаються на  апелянта (відповідача у справі).
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                  УХВАЛИВ: 
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл” на рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі № 911/2883/24 – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2025 у справі              № 911/2883/24 – залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю “СП Юкойл”.  
4.  Справу № 911/2883/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК  України.
Повний текст постанови складено 04.07.2025.    

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                В.А. Корсак