ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5558/23                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 червня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Бєлової Л.В.
суддів:          Безименної Н.В., Кобаля М. І.,      

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 245209,6 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.09.2022 у справі №640/7076/22;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 245209,6 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.09.2022 у справі №640/7076/22. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.  
Апелянт вказує, зокрема, що спір, який є предметом позову у цій справі не існував на момент розгляду судом справи №640/7076/22 та виник внаслідок неналежних дій відповідача по виплаті позивачу його недоотриманої пенсії. Вказує, що судом першої інстанції фактично позбавлено позивача права на справедливий суд. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2025 року прийнято справу № 320/5558/23 до провадження судді Бєлової Л.В., ухвалою від 17 лютого 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2022 №640/7076/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки від 12.01.2022 року №222/4/168/239/11 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 12.01.2022 року №222/4/168/239/11 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено.
Листом від 19.12.2022 №2600-0202-8/168366 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду  м. Києва від 30.09.2022 у справі №640/7076/22 було нараховано суму пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 в сумі 245209,6 грн.
Враховуючи, що вказані суми пенсії, нараховані на виконання рішень судів, позивачу так і не були виплачені, представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом в якому, серед іншого, просив:
- надати інформацію про те, яким підзаконним нормативно-правовим актом чи іншим розпорядчим документом врегульований порядок нарахування та виплати пенсій особам, які отримують пенсію відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- надати копію відомості чи іншого документа (реєстру, списку тощо), на підставі якого ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувало та виплачувало пенсію у січні 2023 року. Якщо така відомість та інший документ містять персональні дані чи конфіденційну інформацію інших осіб, то прошу його надати в знеособленому відносно інших осіб вигляді або ж витяг з відомості чи іншого документа;
- надати інформацію про те, на якій правовій підставі (зазначити найменування нормативно правового акту та відповідного пункту чи статті) посадові особи головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не включили суму нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 в сумі 245209,6 грн на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у відомості з виплати пенсії у січні 2023 року;
-на наступний виплатний період включити суму нарахованої пенсії заминулий період у розмірі 245209,6 грн відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у відомість щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 .
Листом від 09.02.2023 №2600-0202-8/23605 відповідач повідомив, що рішення, яке Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив 30.09.2022 по справі № 640/7076/22, обліковується у реєстрі. Враховуючи, що статтею 8 Закону встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, погашення заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. 
Вважаючи бездіяльність щодо невключення в список на зарахування пенсій (допомог) на поточний (картковий) рахунок позивача суму пенсії у розмірі 245209,6 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.09.2022 у справі №640/7076/22 протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, оскільки наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, що є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1  ст. 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч. 2  ст. 372 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Положеннями  ст. 382 КАС України  визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.
Крім того, приписами ч. 1  ст. 383 КАС України  передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
У постанові від 29.07.2021 у справі № 460/350/19 Верховний Суд підкреслив, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Правові норми  КАС України  мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у  КАС України  спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому  КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Таким чином, не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому  Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку  статті 383 КАС України  із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, в 2022 році ОСОБА_1 звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови  ОСОБА_1 перерахувати та виплатити пенсію на підставі довідки від 12.01.2022 №222/4/168/239/11.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити  ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки від 12.01.2022 №222/4/168/239/11, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат, починаючи з 01.04.2019.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2022 №640/7076/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки від 12.01.2022 року №222/4/168/239/11 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 12.01.2022 року №222/4/168/239/11 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено.
Вказане рішення суду набрало законної сили 30.10.2022.
Таким чином, питання перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 12.01.2022 року №222/4/168/239/11 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням проведених виплат вирішувалось в судовому порядку.
Відповідно до  ст. 129-1 Конституції України  судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в межах цих спірних правовідносин у справі № 320/5558/23, позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 245209,6 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.09.2022 у справі №640/7076/22;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 245209,6 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.09.2022 у справі №640/7076/22. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги у цій справі спрямовані фактично на забезпечення належного виконання судового рішення у справі № 640/7076/22.
В даному випадку обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно фактично невиконання чи неналежного виконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.
Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 460/350/19, від 11.02.2021 у справі № 420/5234/19, від 26.05.2022 у справі №520/11343/18.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, сума доплати згідно проведеного перерахунку пенсії на виконання судового рішення за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 становить 245209,60 грн., остання включена в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
В апеляційній скарзі апелянт вказував, що спір, який є предметом позову у цій справі не існував на момент розгляду судом справи № 640/7076/22 та виник внаслідок неналежних дій відповідача по виплаті позивачу його недоотриманої пенсії.
Апеляційний суд вищевказаного не заперечує, та підтверджує, що спір щодо заявлених у цій справі не існував на момент розгляду судом справи № 640/7076/22, оскільки заявлені у цій справі вимоги стосуються вже виконання рішення, ухваленого у справі № 640/7076/22. 
Так, в межах розгляду справи № 640/7076/22 вже було вирішено питання щодо здійснення з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії  позивачу згідно довідки від 12.01.2022 року №222/4/168/239/11 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року.
Листом від 19.12.2022 №2600-0202-8/168366 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду  м. Києва від 30.09.2022 у справі №  640/7076/22 було нараховано суму пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 в сумі 245209,6 грн.
В подальшому листом від 09.02.2023 №2600-0202-8/23605 відповідач повідомив, що рішення, яке Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив 30.09.2022 по справі № 640/7076/22, обліковується у реєстрі. Враховуючи, що статтею 8 Закону встановлено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, погашення заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.
Як вже було неодноразово підкреслено вище, із змісту предмету спору у цій справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Окружного адміністративного суду  м. Києва від 30.09.2022 у справі №  640/7076/22.
Отже, хоча ОСОБА_1 у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про оскарження бездіяльності, яка полягає у тому, що відповідачем не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 245209,6 гривень, нараховану на виконання рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив 30.09.2022 у справі №  640/7076/22, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, яке, на думку позивача, не виконано в повній мірі, оскільки нараховані кошти не виплачені, що в силу вже згаданих приписів ст. ст.  382,  383 КАС України  пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку  статті 383 КАС України  із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Викладеним, у свою чергу, спростовується посилання апелянта на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та позбавлено позивача права на справедливий суд, адже навпаки, Київський окружний адміністративний суд з дотриманням норм чинного законодавства вказав позивачу на правильний спосіб захисту порушених, на переконання позивача, прав останнього. 
У спірному випадку не можна вважати оскаржуване рішення позбавленням права особи на доступ до правосуддя, оскільки, як вже неодноразово було підкреслено вище, адміністративний процесуальний закон у таких випадках передбачив окремий інститут судового впливу на суб`єкта владних повноважень - судовий контроль.
Окремо колегія суддів також звертає увагу, що строк, передбачений частиною 4  статті 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом у справі №  640/7076/22 поважними, підлягає поновленню.
Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року. 
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України  та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року - залишити без задоволення. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            Н.В. Безименна, 

                                                                                                     М. І. Кобаль