Справа № 761/27819/19
Провадження № 22-ц/801/1735/2025
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року	Справа № 761/27819/19	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Панасюка О.С., Сала Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Сичука М.М., в цивільній справі за заявою про поновлення строку для подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року ухваленого в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та уточнюючи позовні вимоги, просила стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 321200,00 грн.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики № 19/04/18-1 від 19 квітня 2018 року у розмірі 321200,00 грн. Вирішено питання про судові витрати.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року.
Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 12 березня 2020 року – задоволено. Скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року у цивільній справі № 761/27819/19 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року дану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року в задоволені позову відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року залишено без змін.
В квітні 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами разом із заявою про поновлення строку для подачі такої.
Вказана заява про поновлення строку мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 761/27819/19 від 21 грудня 2021 року відмовлено в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. 
В подальшому ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва (цивільна справа №753/9005/22) з позовом про стягнення коштів з довірителя ОСОБА_3 (згідно довіреності від 19 квітня 2018 року, посвідченій приватним нотаріусом Євтушок І.О. та зареєстрованій в реєстрі № 370, яким ОСОБА_2 уповноважила його з питань розпорядження майна, а саме автомобіля марки ВМW, модель 5201, шасі № НОМЕР_1 , 2016 року випуску, тип загальний легковий седан, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_2 . Дана довіреність є додатковим забезпеченням відповідно до п.12 щодо виконання зобов`язань за договором позики).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва суду від 18 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 737 120 грн. 00 коп. - коштів, одержаних у зв`язку з виконанням доручення, 7 371 грн. 20 коп. - судового збору, а всього - 744 491 (сімсот сорок чотири тисячі чотириста дев`яносто одна) грн. 20 (двадцять) коп.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року в справі № 753/9005/22 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Постановою Верховного Суду від 09 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року залишено без змін.
Зазначені обставини на думку заявника не могли бути відомі їй під час винесення рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 761/27819/19 від 21 грудня 2021 року, оскільки ОСОБА_2 звернулась з позовної заявою про стягнення коштів з довірителя ОСОБА_3 до Дарницького районного суду м. Києва в серпні 2022 року.
Посилається на те, що після задоволення позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення заборгованості справа була направлена в суд апеляційної інстанції, а потім в суд касаційної інстанції, а тому вона не вбачала можливості подання заяви про перегляд рішення за нововиявленим обставинами оскільки остаточного рішення по справі прийнято не було і існувала вірогідність скасування рішення Дарницького районного суду судом касаційної інстанції.
Таким чином на її думку дані обставини, якими обґрунтована заява, мають значення для вирішення справи № 761/27819/19 і є істотними для постановлення правильного рішення у справі та наявні підстави для поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року по справі № 761/27819/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року по справі № 761/27819/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишити без розгляду.
Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року мотивована тим, що заявником визнається той факт, що вона станом на 27 грудня 2023 року знала про те, що 12 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва суду від 18 травня 2023 року позовні вимоги на підставі якого ОСОБА_2 було задоволено, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 737 120 грн. 00 коп. - коштів, одержаних у зв`язку з виконанням доручення, 7 371 грн. 20 коп. - судового збору, а всього - 744 491 (сімсот сорок чотири тисячі чотириста дев`яносто одна) грн. 20 (двадцять) коп. - без змін, але не скористалася своїм правом на звернення до Вінницького міського суду Вінницької області протягом тридцяти денного строку із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин. 
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду,  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просила суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року, поновити строк для подачі заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року по справі № 761/27819/19 та направити справу для продовження розгляду та вирішення питання по суті заяви до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на ті ж самі обставини, які викладені нею в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та клопотанні про поновлення строку на подання такої заяви.
Відповідач не скористалась своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направила, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, а також заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду відповідає, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
У пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої, пунктом 1 частини другої, частиною третьою статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, – учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
З урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, – не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.
Відповідно до частини першої, пункту 6 частини третьої статті 426 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. До заяви додається, зокрема у разі пропуску строку на подання заяви, – клопотання про його поновлення.
Згідно зі статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, відповідно до прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.
Перелік поважних підстав, які враховуються для поновлення пропущеного процесуального строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.
Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення порушує принцип правової визначеності.
Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, зокрема, на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, у разі недотримання яких суд виключно за обґрунтованим клопотанням та в межах доводів заявника може поновити строк на звернення до суду. У разі пропуску відповідного строку та за відсутності клопотання учасника справи про його поновлення суд залишає заяву без розгляду.
Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок – добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у постановах: від 22 травня 2023 року у справі № 338/706/18, провадження № 61-1697св23, від 20 вересня 2023 року у справі № 522/6750/17, провадження № 61-12516св22, від 10 вересня 2024 року у справі № 496/967/16, провадження № 61-15359св23.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 761/27819/19 від 21 грудня 2021 року відмовлено в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
08 листопада 2022 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 761/27819/19 від 21 грудня 2021 року залишено без змін.
Відтак, рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 761/27819/19 від 21 грудня 2021 року, про перегляд якого за нововиявленими обставинами просить ОСОБА_1 набрало законної сили 08 листопада 2022 року.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва суду від 18 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 737 120 грн. 00 коп. - коштів, одержаних у зв`язку з виконанням доручення, 7 371 грн. 20 коп. - судового збору, а всього - 744 491 грн. 20 коп.
12 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
27 грудня 2023 року, як вказує у своєму клопотанні заявниця, відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року.
09 квітня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Касаційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року залишено без змін.
Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
При цьому, як вбачається з поданого клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2021 року за нововиявленими обставинами (а.с. 143-144), ОСОБА_1 визнає, що вона не вбачала можливості подання заяви про перегляд рішення за нововиявленим обставинами у визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України строк, оскільки на її думку остаточного рішення по справі прийнято не було і на її думку існувала вірогідність скасування рішення Дарницького районного суду судом касаційної інстанції.
Таким чином враховуючи положення ч. 1 ст. 384 ЦПК України, ОСОБА_1 не могла обґрунтовано посилатися на відсутність остаточного рішення у справі як на підставу для пропуску строку, оскільки постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту її ухвалення, а отже, перебіг строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами розпочався саме з цієї дати.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що про існування обставин, які стали підставою для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявникові могло бути відомо ще після ухвалення постанови апеляційним судом (12 жовтня 2023) та безумовно відомо після відкриття касаційним судом провадження у справі № 753/9005/22 (27 грудня 2023 року), тому перебіг тридцятиденного строку для звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розпочався саме з цього дня, тоді як таку заяву було подано до суду першої інстанції лише у квітні 2025 року.
Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск заявником визначеного пунктом першим частини першої статті 424 ЦПК України строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та у зв`язку з цим залишив її без розгляду.
Доводи апеляційної скарги є ідентичними заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та клопотання про поновлення строку на подання такої заяви, яким надана відповідна оцінка місцевим судом та перевірена судом апеляційної інстанції, а тому вони не містять нових обставин чи аргументів, які б спростовували висновки суду попередньої інстанції або свідчили б про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, що унеможливлює задоволення апеляційної скарги.
Таким чином доводи скарги, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання та залишення заяви без розгляду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України і її слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                        О.Ю. Береговий

Судді:                                                                О.С. Панасюк

                                                                               Т.Б. Сало