ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/5050/22                                      Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2025 року                                                                       м. Київ          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                        Черпака Ю.К.,
суддів                                                            Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач/ГУ ПФУ в м. Києві) з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 жовтня 2007 року з визначенням базового місяця - травень 2007 року, коефіцієнтом індексації - 1, 03600;
- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві нарахувати та виплатити індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 жовтня 2007 року, виходячи з базового місяця - травень 2007 року, коефіцієнтом індексації - 1, 03600. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078, пенсійна виплата підлягає індексації у разі, коли індекс споживчих цін перевищив 103%, при цьому обчислення має здійснюватися наростаючим підсумком з урахуванням змін прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві, отримує пенсію за вислугу років і станом на 04 січня 2022 року звернувся до органу пенсійного забезпечення із заявою про проведення індексації пенсії з урахуванням базового місяця - травень 2007 року та коефіцієнта індексації - 1, 03600. Водночас листом від 02 лютого 2022 року № 2600-0202-8/18778 йому відмовлено у проведенні такої індексації, що позивач розцінює як протиправну бездіяльність. Посилається на положення статей 1, 2, 4 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якими індексації підлягають усі грошові доходи громадян, у тому числі пенсії, а відсутність індексації у запропонованому ним обсязі, на його думку, порушує гарантії щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення, встановлені Конституцією України.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-ІХ дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що індексація пенсії позивача вже була проведена у відповідні періоди (зокрема, у 2008 та 2016 роках), а тому відсутні підстави вважати, що відповідач допустив протиправну бездіяльність. Індексація пенсій здійснюється індивідуально, залежно від структури пенсійної виплати, базового місяця, факту підвищення пенсії та розміру підвищення. У разі, якщо підвищення перевищує суму індексації, остання не нараховується відповідно до пункту 5 Порядку № 1078. Крім того, перерахунок пенсії, здійснений у зв`язку з рішенням суду або в рамках змін грошового забезпечення, не є підвищенням у розумінні положень, які регулюють індексацію. Водночас відсутність індексації в розмірі, на якому наполягає позивач, не свідчить про порушення з боку пенсійного органу. Також послався на правові висновки Верховного Суду у справах № 727/5413/17, № 688/213/17, № 497/4/17, № 822/510/18, відповідно до яких збережена у складі пенсійної виплати індексація не є постійною складовою пенсії та припиняється у разі зміни доходу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не врахував положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, які передбачають обов`язкову індексацію пенсійних виплат у разі перевищення індексу споживчих цін понад 103 %. Стверджує, що йому не проводилась індексація пенсії з урахуванням базового місяця - травень 2007 року та з відповідним коефіцієнтом індексації - 1, 03600, попри відсутність фактичного підвищення пенсії у передбаченому законом розумінні. При цьому, судом першої інстанції не було належно досліджено обставини, які свідчать про те, що збережена індексація не є сталою складовою пенсійної виплати, і вона мала бути поновлена у зв`язку з відсутністю збільшення доходу. Також вказує на неправильне тлумачення судом положень пункту 5 Порядку № 1078, оскільки перерахунок пенсії чи її перегляд не є підвищенням у розумінні зазначеної норми. На підтвердження своєї позиції апелянт послався на постанову Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3588/18, у якій висловлена аналогічна правова позиція щодо збереження індексації до моменту зміни доходу пенсіонера. Відмова відповідача у проведенні індексації та бездіяльність у цьому питанні порушують його право на належний соціальний захист і суперечать принципам законності, обґрунтованості та пропорційності, встановленим КАС України.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 28 серпня 1990 року отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
04 січня 2022 року звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив провести підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 жовтня 2007 року, виходячи з базового місяця - травень 2007 року, коефіцієнт індексації - 1,03600.
Листом від 02 лютого 2022 року № 2600-0202-8/18778 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивача, що індексація пенсії проводиться відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, і здійснюється наростаючим підсумком, виходячи з дати визначення базового місяця. Зазначено, що індексація, збережена у складі пенсійної виплати, не є постійною складовою, а зберігається лише до настання обставин, які спричиняють зміну доходу пенсіонера. У зв`язку з цим підстав для повторного застосування індексу споживчих цін, запропонованого позивачем (1, 03600 за травень 2007 року), не вбачається. Крім того, в листі наголошено, що пенсійне забезпечення ОСОБА_1 призначено згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому для перерахунку пенсії застосовується порядок, передбачений частиною третьою статті 43 цього Закону, а не статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регулює загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся до суду з позовом.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) врегульовує правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до статті 1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
За змістом статті 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Згідно із статтею 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Отже, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.
Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 07 березня 2018 року у справі № 727/5413/17, від 04 травня 2018 року у справі № 688/213/17, від 26 червня 2018 року у справі № 497/4/17, від 07 листопада 2019 року у справі № 822/510/18.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що індексація пенсії відповідно до Порядку № 1078 проводиться індивідуально для кожної пенсійної виплати, з урахуванням розміру її складових, періодів підвищення та інших обставин, які впливають на визначення доходу пенсіонера. У випадках, коли розмір підвищення пенсії перевищує розмір належної індексації, сума індексації не нараховується. Натомість, якщо такого перевищення не відбувається, загальна сума пенсійної виплати залишається незмінною, а індексація зберігається у складі пенсії лише до настання обставин, що спричиняють зміну розміру доходу.
Судом першої інстанції враховано, що позивачу вже було проведено індексацію пенсії, зокрема з 06 лютого 2008 року та з 01 січня 2016 року, а отже, твердження про бездіяльність відповідача щодо індексації є безпідставними. У рішенні правильно зазначено, що сама по собі збережена у складі пенсійної виплати індексація не є сталою складовою та припиняється у разі підвищення пенсії або зміни інших елементів пенсійного доходу.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» від 20 лютого 2019 року № 124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), яким передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Розмір пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII.
Оскільки показник середньої заробітної плати (доходу) застосовується при обчисленні пенсій, призначених за нормами Закону № 2262-XII, то відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача згідно зі статтею 42 Закону № 1058.
Доводи апелянта про те, що його пенсія не зазнала підвищення і, відповідно, індексація пенсії мала б продовжувати нараховуватись з жовтня 2007 року з коефіцієнтом 1, 03600, є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення пенсії, якщо розмір такого підвищення перевищує розмір індексації, індексація не нараховується. 
Отже, підстав для повторного застосування індексу споживчих цін з жовтня 2007 року не вбачається.
Посилання апелянта на зміст листа ГУ ПФУ в м. Києві від 02 лютого 2022 року № 2600-0202-8/18778 не може бути підставою для висновку про протиправність дій відповідача. Як вбачається з тексту листа, ПФУ обґрунтовано зазначив, що збережена в складі пенсійної виплати індексація не є постійною складовою, а зберігається лише до настання обставин, які змінюють розмір пенсійного доходу. Такі обставини, як підтверджується матеріалами справи, настали, а отже підстав для збереження індексації у фіксованому розмірі з жовтня 2007 року немає.
Щодо застосування положень Закону № 1282-ХІІ та наростаючої індексації, то апелянт помилково ототожнює індексацію грошових доходів населення за Законом № 1282-ХІІ з безумовною та постійною складовою пенсійної виплати. 
Закон передбачає механізм часткового відшкодування знецінення грошових доходів внаслідок інфляції, однак порядок і умови її застосування конкретизовані Кабінетом Міністрів України, зокрема Порядком № 1078. 
Відповідно до нього, індексація має індивідуальний характер і визначається залежно від структури та динаміки пенсійної виплати. 
Саме тому повторне застосування коефіцієнта індексації, на якому наполягає апелянт, не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3588/18 є безпідставним, оскільки обставини цієї справи відрізняються від встановлених у даному провадженні. Апелянт не довів, що його пенсія не змінювалася протягом періоду, на який він посилається, а також не надав доказів того, що індексація не була припинена обґрунтовано. До того ж, відповідно до правової позиції Верховного Суду, індексація не є фіксованою складовою, якщо змінився розмір грошового доходу пенсіонера.
Доводи апеляційної скарги зводяться до неправильного тлумачення положень матеріального права, зокрема Закону № 1282-ХІІ, Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 1078. Апелянтом не доведено, що пенсійний орган діяв протиправно або що відбулося порушення його права на належний розмір пенсійного забезпечення. 
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                          Кобаль М.І.

                                                                                                    Штульман І.В.