Справа № 148/988/22 
Провадження № 33/801/4/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Лобуренка С. В. на постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

       Постановою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн 00 к. без оплатного вилучення транспортного засобу за те, що 21 червня 2022 року о 20 год 30 хв. по вул. Центральній в с. Білоусівка Тульчинського району Вінницької області він керував скутером б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager». Результат – 3,38 проміле.
       Захисник  ОСОБА_1 – адвокат Лобуренко С. В. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року, а провадження у справі закрити.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що під час складання протоколу працівниками поліції не роз`яснено  ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення о 20 год 30 хв., проте відеозапис розпочинається о 20 год 55 хв., тобто факт керування скутером о 20 год 30 хв. і його зупинки працівниками поліції встановлений не був. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського є небезперервним, складається з трьох окремих файлів, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 лютого 2018 року № 1026. Протокол про адміністративне правопорушення не містить назви технічного засобу за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення. Огляд на стан сп`яніння водія є недійсним: з відеозапису не видно хто проводив огляд і яким приладом, а в документах відсутня повна інформація про використаний пристрій, а також немає доказів роз`яснення ОСОБА_1 правил його застосування. Крім того ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що є порушенням його процесуальних прав.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
       Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
       Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 січня 2022 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 326204 від 21 червня 2022 року 21 червня 2022 року о 20 год 30 хв. по вул. Центральній в с. Білоусівка Тульчинського району Вінницької області  ОСОБА_1  керував скутером б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager». Результат – 3,38 проміле.
       Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
        ОСОБА_1  своїм правом надати пояснення, висловити будь-які зауваження щодо оформлення протоколу чи його неправдивості, незгоди з результатами тестування не скористався, відмовившись при цьому від його підписання. Заперечень щодо факту керування транспортним засобом не висловив.
       Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд водія ОСОБА_1  проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) за допомогою приладу «Drager».
       Згідно з результатами проведення відбору повітря з порожнини рота за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» вміст спирту у видихуваному повітрі становив 3,38 проміле. 
       Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються відеозаписами, які долучені до матеріалів справи, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду – 3,38 проміле, при цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо процедури проходження чи результату огляду, як і заперечень щодо факту керування транспортним засобом,  ОСОБА_1 не висловлював.
       Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       За приписами статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис є доказами у справі про адміністративне правопорушення та підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, а тому суд правильно взяв їх до уваги.        
       Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд не бачить підстав не довіряти вищезазначеним доказам, оскільки вони не спростовані матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги.
       Висновок суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд надав правильну оцінку.
       Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не бере та розцінює, як форму правомірного захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки очевидно, що працівник поліції розпочав запис на нагрудну камеру поліцейського після того, як було здійснено зупинку транспортного засобу, під керуванням  ОСОБА_1 .
       При цьому, як видно з відеозапису,  ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень щодо керування транспортним засобом, навпаки неодноразово підтверджував факт керування, зазначаючи, що не доїхав лише кілька метрів до свого будинку.
       Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується також складеною відносно нього постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 761979 від 21 червня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП.
       Посилання адвоката Лобуренка С. В. про те, що відеозапис , який надано до суду, є небезперервним, складається з трьох окремих файлів, не заслуговують на увагу, тому що КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути наданий до суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення, а для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. 
       Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 лютого 2018 року № 1026, які свідчать про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи є недопустимими доказами.
       Щодо посилання заявника на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить назви технічного засобу за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки відповідно частини першої статті 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано в повному обсязі як працівниками поліції, так і судом.
       Безпідставними є також доводи апеляційної скарги щодо недійсності огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тому що огляд був проведений уповноваженими особами, з використанням належного спеціального технічного засобу «Drager», його процедуру зафіксовано відповідно до встановлених вимог, а результати належним чином оформлені. Посилання на нібито відсутність на відеозаписі інформації про особу, яка проводила огляд, використаний прилад та відсутність доказів роз`яснення правил застосування пристрою ОСОБА_1 не спростовують факту дотримання встановленої процедури.
       Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, безпідставного розгляду справи у його відсутність та позбавлення його можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тому що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 130 КУпАП та про його направлення для розгляду до Тульчинського районного суду Вінницької області. 
       Крім того суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи 14 липня 2022 року, шляхом sms-повідомлення на його номер телефону та надсилання повістки, саме на ту адресу, яка була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення з його слів чи наданих ним документів.
       Особа, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
       Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
       Підстав вважати, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та позбавив його можливості реалізувати в суді передбачені статтею 268 КУпАП права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, немає.
       Інші доводи, на які посилається заявник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
       Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
       Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

       Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Лобуренка С. В. залишити без задоволення, а постанову судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2022 року – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 О. С. Панасюк