У Х В А Л А
01 липня 2025 року
м. Київ
справа № 990SCCV/72/25
провадження № 61-163вп25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Берьозкіної Юлії Валеріївни про визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасія Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин,
ВСТАНОВИВ:
27 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Берьозкіна Ю. В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із клопотанням про визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А. В., про встановлення факту родинних відносин (надійшло до Верховного Суду 30 червня 2025 року).
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Берьозкіної Ю. В. обґрунтовано тим, що  ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, однак наразі проживає у Литовській Республіці.
На підтвердження клопотання представником заявника надано довіреність, якою ОСОБА_1 уповноважує Берьозкіну Ю. В. представляти його інтереси. Вказано, що дана довіреність посвідчена у Посольстві України в Литовській Республіці. 
Відповідно до частини другої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.
Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що на підставі зазначеної норми процесуального права Верховний Суд визначає підсудність справ про встановлення факту, що має юридичне значення, виключно за заявою громадянина України, який проживає за її межами.
Верховний Суд не бере до уваги надану представником заявника довіреність, як підтвердження проживання ОСОБА_1 за межами України, оскільки вказана довіреність видана 14 листопада 2024 року, а доказів того, що 
ОСОБА_1 і станом на 27 червня 2025 року проживає за межами України, суду не надані.
Крім того, Верховний Суд звертає увагу представника заявника на те, що                             у Витязі про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 14 січня 2025 року                 у графі «Особа, яка видала довіреність» причиною відсутності коду вказано: «Особа не є громадянином України». 
Таким чином, представником заявника не надано достовірних відомостей про те, що на час звернення до суду із заявою заявник є громадянином України, який проживає за межами України.
За відсутності доказів того, що заявник дійсно проживає за межами України, відсутні правові підстави, передбачені процесуальним законом, для визначення суддею Верховного Суду підсудності у цивільній справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до статті 316 ЦПК України.
Керуючись статтями 29, 316 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Берьозкіної Юлії Валеріївни про визначення підсудності справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасія Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню 
не підлягає.
Суддя                                                                                                       Г. В. Коломієць