П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/3017/25	

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,
повний текст судового рішення
складено 02.04.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   ІНФОРМАЦІЯ_1      про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ОТЦК) та просив:
- визнати протиправними дії ОТЦК, що виразились у зменшенні у грошовому виразі розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, вказаних в довідці №9/1/15542 від 21.11.2024 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 рік;
- зобов`язати ОТЦК оформити довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог положень Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого Постановою КМУ від 15.06.1994 року №414 (Положення №414) та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 (Порядок №260), із зазначенням відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію, надбавки за стаж шифрувальної роботи та премії у грошовому виразі, обчисленому виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, вказаних в довідці №9/1/15542 вії 21.11.2024 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн. і надати цю оновлену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ГУПФ) для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у відкритті провадження було відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати та направити справу до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пов`язує порушення його прав з неналежним виконанням відповідачем судового рішення у справі №400/2025/24.
Суд дійшов висновку, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Між сторонами існував публічно-правовий спір, який вирішений рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі №400/2025/24.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі №400/2025/24 суд зобов`язав ОТЦК  перерахувати ОСОБА_1 розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови №704 та підготувати і надати до ГУПФ нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій позивача, станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2023 року.
У матеріалах справи також наявна копія довідки ОТЦК від 29.03.2024 року №400/2025/24, у якій зазначено, що вона видана згідно з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року №400/2025/24.
Як встановлено судом 1-ї інстанції, аргументи позовної заяви та додані документи свідчать про те, що позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання судового рішення в іншій справі, і ці дії відповідача полягають у  зазначенні в довідці станом на 01.01.2023 року розміру додаткових видів грошового забезпечення позивача, меншого за розмір, на якому наполягає позивач. Прохальна частина позовної заяви, яка містить посилання на постанову рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі №400/2025/24, також свідчить про те, що позивач пов`язує порушення його прав з неналежним виконанням відповідачем судового рішення у справі №400/2025/24.
При цьому, в доводах апеляційної скарги апелянтом зазначено, що судовим рішенням у справі №400/2025/24 не зобов`язано відповідача підготувати та надати до ГУПФ довідку про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою позивача станом на 01 січня 2023 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, обчислених виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а тільки посадового окладу та окладу за військовим званням.
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що абзацом третім резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі №400/2025/24 чітко зазначено про зобов`язання відповідача підготувати та надати довідку з урахуванням процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Так, відповідно до вимог частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Колегія суддів наголошує, що зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №355/1648/15-а, від 12.05.2020 року у справі №815/2252/16, від 16.12.2021 року у справі №170/167/17.
Як вірно зазначено судом 1-ї інстанції, між сторонами існував публічно-правовий спір, який вирішений рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 року у справі №400/2025/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року. Проте, позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання зазначеного рішення та вважає їх протиправними. 
При цьому колегія суддів зазначає, що у випадку незгоди позивача зі змістом такої довідки та розміром її складових, позивач має право оскаржити відповідні дії або бездіяльність відповідача в порядку передбаченому ст.382, 383 КАС України, а не шляхом подання нової позовної заяви.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що вимоги позивача не підлягають до розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статей 382-383 КАС  України в межах справи № 400/2025/24.
Така правова позиція суду також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 31.01.2022 №400/822/20, від 11.12.2023 №240/9339/22,  від 21.12.2022 у справі №620/4090/22.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	Г.В. Семенюк    О.І. Шляхтицький