Ухвала        
 
03 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 509/6195/20
провадження № 61-5407ск25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К» в особі керуючого санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича та обслуговуючого кооперативу «Радуга-3» про визнання права власності на майнові права,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 11 квітня 2025 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2025 року (повне судове рішення складено 14 березня 2025 року).
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 14 травня 2025 року ці недоліки було усунуто.
 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. 
 
У частині першій статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Оскаржена постанова Одеського апеляційного суду ухвалена 27 лютого 2025 року (повне судове рішення складено  14 березня 2025 року). Касаційна скарга подана засобами поштового зв`язку 11 квітня 2025 року, тобто касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження. Тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 12 січня 2022 року у справі № 509/3297/19; від 10 червня 2021 року у справі № 11-104сап21; від 16 листопад 2023 року у справі № 11-228сап21; від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20; від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/3509/18; від 25 березня 2020 року у справі № 537/4259/15-ц; від 31 березня 2021 року у справі № 363/3555/17; від 22 грудня 2021 року у справі № 465/5790/17; від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16-ц; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 509/6195/20. 
 
Витребувати з Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу № 509/6195/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранит К» в особі керуючого санацією ТОВ «Гранит К» арбітражного керуючого Ратушного Андрія Івановича та обслуговуючого кооперативу «Радуга-3» про визнання права власності на майнові права.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 липня 2025 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                                                      І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков