П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 серпня 2025 року 	 	справа 340/914/25	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 (суддя Момонт Г.М.) про повернення позовної заяви  ОСОБА_1  до Військової частини НОМЕР_1  про виплату грошового забезпечення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.02.2025 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила: 
              - визнати протиправним ненарахування і невиплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2018 року;
              - зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2018 року з компенсацією податку з доходів фізичних осіб;
              - визнати протиправним ненарахування і невиплату індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за період з 01.03.2018 по 01.01.2025 відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003;  
              - зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за період з 01.03.2018 по 01.01.2025 відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, з компенсацією податку з доходів фізичних осіб; 
              - зобов`язати нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати;
    - визнати протиправним ненарахування і невиплату грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року;
              - зобов`язати здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення з 29.01.2020 по 31.12.2020, виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, на тарифний коефіцієнт відповідно до додатків 1, 14 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
              - зобов`язати здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення з 01.01.2021 по 31.12.2021, виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, на тарифний коефіцієнт відповідно до додатків 1, 14 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
    - зобов`язати здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення з 01.01.2022 по 31.12.2022, виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, на тарифний коефіцієнт відповідно до додатків 1, 14 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
    - зобов`язати здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення з 01.01.2023 по 31.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, на тарифний коефіцієнт відповідно до додатків 1, 14 Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.02.2025 позовна заява залишалась без руху. Суд вказав, що відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України, яка діє з 30.06.2023, строк звернення до суду про виплату грошового забезпечення становить три місяці. Позивачці надавалось 10 днів для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин пропущення цього строку. 

В поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивачка посилається на те, що у спірний період частиною 2  статті 233 КЗпП України  передбачалось що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
          
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 позовну заяву повернуто. Окружний суд визнав неповажними причини пропущення строку звернення до суду оскільки позов поданий після набрання чинності нової редакції частини 2 статті 233 КЗпП України. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви. Наполягає на тому, що її права порушені до набрання чинності нової редакції частини 2 статті 233 КЗпП України, а тому вона має право звернутись до суду з позовом про стягнення належного їй грошового забезпечення без обмеження будь-яким строком.
            
Надаючи оцінку законності оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з наступного: 

Відповідно до частини 2  статті 233 КЗпП України  в редакції до 19.07.2022 в разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України №2352 від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19.07.2022, частини 1, 2 статті 233 КЗпП України викладені в такій редакції: «Працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті. З заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, в тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Законом України №540 від 30.03.2020 КЗпП доповнений главою ХІХ Прикінцеві положення, якою передбачалось що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтею 233 продовжуються на строк дії карантину. Постановою КМУ №651 від 27.06.2023 карантин відмінений з 24 години 30.06.2023. 
Таким чином до 01.07.2023 не було обмеження строку звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати, після 01.07.2023 встановлений тримісячний строк для звернення з таким позовом з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні. 
Судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 дійшла висновку що правовідносини, які мали місце до 19.07.2022 підлягають правовому регулюванню відповідно до статті 233 КЗпП України у попередній редакції. Правовідносини, які мали місце після 19.07.2022 підлягають правовому регулюванню відповідно до статті 233 КЗпП України у новій редакції та відлік тримісячного строку звернення до суду почався з 01.07.2022.

Колегія суддів звертає увагу, що положення частини 2 статті 233 КЗпП України, які набрали чинності 19.07.2022, встановлюють тримісячний строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані і виплачені йому при звільненні.
Оскільки ОСОБА_2 продовжує проходити військову службу, тобто звільнення  військової служби не відбулось, окружний суд безпідставно застосував до неї положення частини 2 статті 233 КЗпП України щодо тримісячного строку звернення до суду у її вимогах про виплату грошового забезпечення під час проходження військової служби.    

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 про повернення позовної заяви. 
Справу направити для продовження розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

                    Постанова набирає законної сили з 22.08.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів. 

   
Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      О.В. Головко 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова