УХВАЛА
4 червня 2025 року
м. Київ
справа № 495/1874/19
провадження № 61-16537ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій Олена Вікторівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 
2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності і визнання права власності, виселення,
ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій О. В., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду 
від 17 жовтня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 8 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії зазначеної ухвали для усунення недоліків, а саме подання виправленої касаційної скарги, оформленої у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, та доказів надсилання листом з описом вкладення копій скарги іншим учасникам справи.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2025 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, на три дні з дня вручення копії ухвали.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду 
від 17 жовтня 2024 року заявник вказує застосування судом норм права без урахування правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц, від 1 квітня 2020 року 
у справі № 610/1030/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 1 квітня 
2020 року у справі № 610/1030/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-2612цс15, постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 910/13150/19, 
від 2 квітня 2019 року у справі № 908/6214/14, від 5 листопада 2019 року 
у справі № 908/2604/18, від 16 травня 2018 року у справі № 910/11163/17, 
від 25 квітня 2018 року у справі № 910/9915/17, від 10 квітня 2018 року 
у справі № 910/11079/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 910/20790/17, 
від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18, від 22 липня 2021 року
 у справі № 910/18389/20, від 19 листопада 2019 року у справі № 640/5563/19, 
від 25 вересня 2019 року у справі № 727/3501/16-ц, від 19 січня 2021 року 
у справі № 910/12791/19, від 19 травня 2021 року у справі № 642/7417/18, 
від 10 листопада 2021 року у справі № 757/50762/18-ц, від 24 січня 2024 року 
у справі № 291/86/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
Матеріали касаційного провадження містять заяву про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Заява мотивована тим, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2019 року у цій справі вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено відчуження спірного майна, а також заборонено державним реєстраторам вчиняти дії, які направлені на відчуження майна. Представником відповідача подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих зазначеною ухвалою суду першої інстанції, у зв`язку з ухваленням судом апеляційної інстанції постанови про відмову у задоволені позову. Представник заявника наголошує на тому, що скасування заходів забезпечення позову дозволить відповідачу ОСОБА_4 відчужити спірне майно, внаслідок чого у випадку скасування оскаржуваної постанови та залишення в силі рішення суду першої інстанції поновити права позивача ОСОБА_1 на спірне майно буде неможливо, що призведе до нових спорів.
Вивчивши доводи заяви та зміст оскаржуваного судового рішення, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Так, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 13 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, задоволено частково заяву позивачів про забезпечення позову у цій справі.
Заборонено відчуження садового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером 5110300000:02:002:0033, які розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 .
Заборонено державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження садового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером 5110300000:02:002:0033, які розташовані за адресою:  
АДРЕСА_1 .
Відмовлено у задоволенні заяви в іншій частині. 
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 21 січня 2020 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів    ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 20 червня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу садового будинку, який знаходиться за адресою:    АДРЕСА_1 , укладений 11 липня 2012 року ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_7 , та   ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О. І., зареєстрований в реєстрі за № 2435.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5110300000:02:002:0033, площею 0,0632 га, яка розташована на території селища міського типу Затока, Лиманський курортний район, кооператив садоводів «Лагуна», ділянка № НОМЕР_1 , укладений 11 липня 2012 року ОСОБА_2 , від імені якої діяв    ОСОБА_7 , і   ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О. І., зареєстрований 
в реєстрі за № 1796.
Поновлено та визнано за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, який розташований за вказаною адресою.
Поновлено та визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5110300000:02:002:0033, площею 0,0632 га, яка розташована за вказаною адресою.
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 садовий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 5110300000:02:002:0033, площею 0,0632 га, які розташовані за вказаною адресою.
Припинено право власності  ОСОБА_4 на садовий будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 5110300000:02:002:0033, площею 0,0632 га, які розташовані за вказаною адресою.
Відмовлено у задоволенні позову в іншій частині.
Постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року апеляційні скарги    ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2023 року в частині задоволення вимог про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності, визнання права власності скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
Стягнено зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках на користь ОСОБА_4 11 265 грн у відшкодування судових витрат.
Стягнено зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках на користь ОСОБА_3 11 265 грн у відшкодування судових витрат.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 7 березня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2019 року.
Вивчивши доводи заяви, касаційний суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного судового рішення. Доводи заявника фактично зводяться до припущення ймовірного настання негативних наслідків у випадку скасування постанови Одеського апеляційного суду 
від 17 жовтня 2024 року і залишення в силі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 червня 2023 року, проте відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При цьому зупинення дії оскаржуваного судового рішення не відновить чинність заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки суд першої інстанції ухвалою 
від 7 березня 2025 року їх скасував.
Принагідно звернути увагу, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову правовідносини сторін є такими ж, які існували на день подання позову, отже судове рішення про відмову у задоволенні позову вказані правовідносини не змінило, що не зумовлює обставин для зупинення дії постанови апеляційного суду.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій Олена Вікторівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.
Витребувати з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області матеріали цивільної справи № 495/1874/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого володіння, припинення права власності і визнання права власності, виселення.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Латій Олена Вікторівна, про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                       С. О. Карпенко
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська