ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 липня 2025 року
м. Київ
справа № 569/20492/23
провадження № 51-3385км24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю: 
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
захисника                                        ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року, постановлену стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , 
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини  
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 20 травня 2024 року  ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 307 КК, та призначено покарання, із застосуванням статті 69 КК, у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна.
Вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження, зарахування строку попереднього ув`язнення, процесуальних витрат та речових доказів
Судовий розгляд здійснювався в порядку частини 3 статі 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Згідно з вироком ОСОБА_7 , порушуючи порядок встановлений статтями 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах та у невстановлений час, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб «канабіс», який 22 серпня 2023 року, близько 22 год 10 хв, перебуваючи за адресою: м. Рівне, вул. Соломії Крушельницької, в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_8 за 900 грн у прозорому сліп пакеті у формі речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», масою 2,558 г, обіг якого заборонено відповідно до списку 1 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.
Також ОСОБА_7 , порушуючи порядок встановлений вищевказаним Законом, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, діючи повторно, за невстановлених досудовим слідством обставинах та у невстановлений час, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту наркотичний засіб «канабіс», який 05 вересня 2023 року, близько 13 год 30 хв, перебуваючи за адресою: м. Рівне, вул. Олега Дудєя, 7 в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_8 за 900 грн у прозорому сліп пакеті у формі речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», масою 2,38 г, обіг якого заборонено.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 20 травня 2024 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінено.
Виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку «особливо небезпечний наркотичний засіб».
Призначено ОСОБА_7 за частиною 2 статті 307 КК із застосуванням статті 69 КК покарання у виді пробаційного нагляду на строк 5 років, та покладено обов`язки, передбачені статтею 59-1 КК.
На підставі статті 72 КК, зараховано в строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення (фактичного затримання особи) з 05 вересня 2023 року по 07 вересня 2023 року, включно, тримання під вартою з 20 травня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні пробаційного нагляду.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Зокрема, прокурор зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статті 419 КПК. Рішення суду не містить обґрунтування застосування до ОСОБА_7 положень статті 69 КК та призначення покарання за частиною 2 статті 307 КК, шляхом переходу до іншого, більш м`якого покарання не зазначеного в санкції статті.
Від захисника засудженого до Суду надійшли заперечення на касаційну скаргу прокурора, в яких він зазначає про обґрунтованість рішення апеляційного суду, та просить залишити без задоволення скаргу прокурора.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просила задовольнити касаційну скаргу з підстав, зазначених у ній.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, а ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 - без зміни.
Інших учасників було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з'явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Насамперед, визначаючи предмет та межі касаційного провадження колегія вважає, що у доповненнях до касаційної скарги, які надійшли поза межами строку на касаційне оскарження, прокурор, зазначаючи про неправильне виключення апеляційним судом з обвинувачення кваліфікуючої ознаки «особливо небезпечний наркотичний засіб», наводить доводи на погіршення становища засудженого, що є неприпустимим з огляду на положення статей 432, 403 КПК.
Отже, предметом цього касаційного провадження є первісна касаційна скарга без урахування доводів, зазначених у доповненнях прокурора до касаційної скарги.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Висновок суду про доведеність винуватості та кваліфікація дій засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК, у касаційній скарзі не оспорюються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.
Окрім цього, з матеріалів кримінального провадження убачається, що стороною обвинувачення не оспорювалося в апеляційному порядку застосування місцевим судом положень статті 69 КК та призначення покарання ОСОБА_7 нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 2 статті 307 КК.
З огляду на положення статей 432, 403 КПК правильність встановлення підстав для застосування статті 69 КК в касаційному порядку не перевіряється.
Натомість, у касаційній скарзі прокурор не погоджується з правильністю застосування положень статті 69 КК шляхом переходу до іншого, більш м`якого покарання не зазначеного в санкції статті і зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції не містить обґрунтування прийнятого рішення, що суперечить вимогам статей 370, 419 КПК.
Як видно з матеріалів цього провадження, сторона захисту оскаржила вирок місцевого суду в апеляційному порядку в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки вважала, що у вироку суду відсутнє обґрунтування неможливості застосування до обвинуваченого положень статті 75 КК. 
Відкидаючи такі доводи захисту апеляційний суд, посилаючись на виключно позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, що засвідчує його каяття, характеризує суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він критично оцінив свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою і не допускати подібного в майбутньому та зазначаючи про те, що перебування ОСОБА_7 під вартою упродовж шести місяців стане належним уроком для нього та слугуватиме меті попередження вчинення ним нових злочинів в майбутньому, призначив ОСОБА_7 покарання за частиною 2 статті 307 КК із застосуванням статті 69 КК у виді пробаційного нагляду на строк 5 років і на підставі статті 59-1 КК поклав на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
При цьому ухвала апеляційного суду не містить жодного обґрунтування, чому цей суд вважає, що призначене ОСОБА_7 місцевим судом покарання є несправедливим у зв`язку з його суворістюта невідповідністю тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, як не містить й обґрунтування чому з огляду на визначену статтею 51 КК систему покарань суд дійшов переконання, що саме пробаційний нагляд, а не, наприклад, обмеження волі є тим видом покарання, яке у даному випадку відповідає вимогам статей 50, 65 КК.
Частиною 1 статті 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За приписами статті 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути наведені належні й достатні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався.
Проте вказаним вимогам процесуального закону ухвала апеляційного суду, на переконання колегії суддів, не відповідає.
Враховуючи зазначене, касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 - скасуванню з призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду апеляційному суду слід взяти до уваги наведене, та, з додержанням вимог кримінального процесуального закону, ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року стосовно  ОСОБА_7  скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                            ОСОБА_3