Номер провадження: 33/813/1270/25
Номер справи місцевого суду: 521/19743/24 
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., представника Одеської митниці Ревенко Т.А, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мунтяну І.І., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мунтяну І.І., на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2025, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2025, ОСОБА_3 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК Українита накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.
Вилучені відповідно до протоколу №0706/50000/24 від 19.06.2024 року товари, а саме ламповий радіоприймач Telefunken 33 W/L – 1 шт., 1930 року випуску, ламповий радіоприймач Radio Corporation of Amerika 37-39 – 1 шт., 1933 року випуску – повернуто ОСОБА_4 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Встановлено, що 19.06.2024 року, о 22 годині 16 хвилин, в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці, на виїзд з України до Молдови прибув легковий автомобіль «Toyota Fortuner», НОМЕР_1 , країни реєстрація Молдова, під керуванням ОСОБА_5 .
Під час митного контролю, без ознак приховування, було виявлено ламповий радіоприймач Telefunken 33 W/L – 1 шт., 1930 року випуску, ламповий радіоприймач Radio Corporation of Amerika 37-39 – 1 шт., 1933 року випуску, які підпадають під дію ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» та можуть бути вивезені за межі митної території України на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей.
Таким чином, ОСОБА_6 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши на свій розсуд проходження митного контролю через таку зону (коридор) при наявності у неї товарів, що можливо відносяться до культурних цінностей або є предметами музейного значення і мають культурну, історичну цінність, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.
За даним фактом співробітниками Одеської митниці відносно ОСОБА_1 було складено протокол №0706/50000/24 від 19.06.2024 року про порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 471 МК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Мунтяну І.І. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, вилучений товар повернути власнику.
Доводи обґрунтовує тим, що митницею не доведено, що ОСОБА_6 здійснювала умисні дії. Переміщений товар не підпадає під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо вивезення через митний кордон України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мунтяну І.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника Одеської митниці Ревенко Т.А., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларуванні товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 19.06.2024 року, о 22 годині 16 хвилин, в пункт пропуску для автомобільного сполучення «Маяки-Удобне-Паланка» Одеської митниці, на виїзд з України до Молдови прибув легковий автомобіль «Toyota Fortuner», НОМЕР_1 , країни реєстрація Молдова, під керуванням ОСОБА_5 .
Під час митного контролю, без ознак приховування, було виявлено ламповий радіоприймач Telefunken 33 W/L – 1 шт., 1930 року випуску, ламповий радіоприймач Radio Corporation of Amerika 37-39 – 1 шт., 1933 року випуску, які підпадають під дію ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» та можуть бути вивезені за межі митної території України на підставі свідоцтва на право вивезення культурних цінностей.
Таким чином, ОСОБА_6 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши на свій розсуд проходження митного контролю через таку зону (коридор) при наявності у неї товарів, що можливо відносяться до культурних цінностей або є предметами музейного значення і мають культурну, історичну цінність, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.
За даним фактом співробітниками Одеської митниці відносно ОСОБА_1 було складено протокол №0706/50000/24 від 19.06.2024 року про порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 471 МК України.
Також, відповідно до ст. 511 МК України було вилучено ламповий радіоприймач Telefunken 33 W/L – 1 шт., 1930 року випуску, ламповий радіоприймач Radio Corporation of Amerika 37-39 – 1 шт., 1933 року випуску.
Відповідно до «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 року №258 вбачається, що на вивезення зарубіжних предметів побуту масового і серійного виробництва, створені після 1950 року дозвіл Державної служби контролю не потрібен.
Як вбачається з матеріалів справи та висновків експерта №07 та №08 від 08.01.2025 року - ламповий радіоприймач Telefunken 33 W/L – 1 шт., 1930 року випуску, ламповий радіоприймач Radio Corporation of Amerika 37-39 – 1 шт., 1933 року випуску – виготовлені до 1950 року, тож відповідно потребують дозволу на вивезення.
Необхідно зазначити, що ч. 3 ст. 471 МК України є банкетною та відсилає до інших нормативно-правових актів. В даному випадку до «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» про яку йде мова в протоколі про порушення митних правил.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи про порушення митних правил, ОСОБА_6 , обрала канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), що вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наявних у матеріалах справи та відсутності митної декларації, не задекларувала радіоприймачі, які підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо їх вивезення з території України, тож в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
Обрання каналу проходження «зелений коридор», відповідно до положень ч. 3 ст. 471 МК України, в даному випадку є недекларуванням товарів, щодо яких встановлені обмеження на вивезення з території України.
З огляду на що, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, а саме порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши на свій розсуд проходження митного контролю через таку зону (коридор) при наявності у неї товарів, що можливо відносяться до культурних цінностей або є предметами музейного значення і мають культурну, історичну цінність, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України не знайшли свого підтвердження, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються матеріалами справи, а тому апеляційний суд вважає, що вони не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої постанови.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, статтями 472, 529, 530 МК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргупредставника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мунтяну І.І. – залишити без задоволення.
Постановусудді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов