ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2025 року
м. Чернівці
cправа № 727/5841/25
провадження № 22-ц/822/665/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н. Ю.
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року, головуючий у першій інстанції Терещенко О.Є.
ВСТАНОВИВ
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 у травні 2025 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.
Просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування залишено без руху.
Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутнє зазначення ціни позову, яку слід визначити на підставі звіту про оцінку майна відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», не надано документи, що підтверджують сплату судового збору, виходячи з ціни позову. 
ОСОБА_1 для усунення недоліків надано строк п`ять днів з моменту отримання ухвали.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування  повернуто позивачу.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимчук А.В., в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування залишено без руху у зв`язку із не зазначенням ціни позову, не сплатою судового збору за подання позову майнового характеру.
ОСОБА_1 надано письмові пояснення від 03 червня 2025 року, що вимога про усунення від права на спадкування є немайновою вимогою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування  повернуто позивачу. 
Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позовна вимога про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 є вимогою про захист права або інтересу, об`єктом якого виступає благо, що не підлягає грошовій оцінці, тобто вимогою немайнового характеру.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимчук А.В., до суду не надходило.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимчук А.В., підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався положеннями ст.185 ЦПК України та виходив з того, що  ОСОБА_1 подано
письмові пояснення від 03 червня 2025 року, проте недоліки зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року не усунуто.
Зазначена ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна вимога  ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про усунення від права на спадкування  є майновою вимогою. Майщук у позовній заяві не зазначено ціну позову, яку слід визначити на підставі звіту про оцінку майна відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», не надано документи, що підтверджують сплату судового збору, виходячи з ціни позову. 
Відповідно до частин 1, 2, 5ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення наведеним нормам не відповідає.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
ОСОБА_1 у травні 2025 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.
Просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До позовної заяви додано квитанцію Акціонерного товариства «Комерційний Банк» «Глобус» від 21 травня 2025 року № ПН62597С1 про оплату ОСОБА_1 судового збору в сумі 1211 грн 20 коп.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування залишено без руху.
Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відсутнє зазначення ціни позову, яку слід визначити на підставі звіту про оцінку майна відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», не надано документи, що підтверджують сплату судового збору, виходячи з ціни позову. 
ОСОБА_1 для усунення недоліків надано строк п`ять днів з моменту отримання ухвали.
ОСОБА_1 надано письмові пояснення від 03 червня 2025 року, зазначивши, що вимога про усунення від права на спадкування є немайновою вимогою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування  повернуто позивачу. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (пункт 6 частини 1статті 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування залишено без руху.
За змістом ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року відсутнє зазначення ціни позову, яку слід визначити на підставі звіту про оцінку майна відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», не надано документи, що підтверджують сплату судового збору, виходячи з ціни позову. 
ОСОБА_1 надано письмові пояснення від 03 червня 2025 року, зазначивши, що вимога про усунення від права на спадкування є немайновою вимогою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування  повернуто позивачу з підстав не усунення недоліків позовної заяви.
За змістом пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі, крім інших даних зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обгрунтуваний розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. 
На підставі частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини 1статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 та 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
У частині 2 вказаної статті ЦПК України зазначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  з метою захисту своїх порушених прав звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.
Просила усунути  ОСОБА_2  від права на спадкування після смерті  ОСОБА_3 , який помер  ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) вказала, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною вимогою до  ОСОБА_2  про усунення від права на спадкування, яка не спрямована на набуття ОСОБА_1 саме майнових прав, не підлягає вартісній оцінці, а отже відноситься до вимог немайнового характеру.

Така ж правова позиція щодо немайнового характеру позовної вимоги про усунення від права на спадкування знайшла відображення, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 19 травня 2025 року у справі №697/36/22 при визначенні розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання касаційної скарги.

Ураховуючи наведене суд першої інстанції помилково визначив характер позовної вимоги про усунення від права на спадкування як майнової вимоги.
Конвенція у пункті 1 статті 6 закріпила право на справедливий судовий розгляд, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Доступ до суду є невід`ємним елементом права на справедливий судовий розгляд. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду не є абсолютним і підлягає державному регулюванню, що допускається опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своїм характером закликає до врегулювання з боку держави, і це регулювання може варіюватися за часом і місцем відповідно до потреб і ресурсів суспільства й окремих осіб.
Європейський суд з прав людини вважає необхідність сплати судових витрат легітимним обмеженням права на доступ до суду. Водночас розмір судових витрат у конкретній справі є істотним фактором, який дає змогу визначити, чи мала особа право на доступ до суду. Під час оцінки того, чи були дотримані вимоги доступу до суду у справах, які стосуються судових витрат, до уваги мають братися обставини конкретної справи, здатність заявника сплатити судові витрати, стадія, на якій перебуває провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Paykar Yev Haghtanak Ltd v. Armenia»,№ 21638/03, 20 December 2007).
Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).
Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В частині 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду першої інстанції у травні 2025 року.
Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025рік» від 19 листопада 2024 року, № 4059-IX установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.
Тому, звертаючись до суду з позовом, який містить одну немайнову вимогу ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
До позовної заяви ОСОБА_1 додано квитанцію Акціонерного товариства «Комерційного Банку» «Глобус`від 21 травня 2025 року № ПН62597С1 про оплату ОСОБА_1 судового збору в сумі 1211 грн 20 коп.
Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав не зазначення ціни позову, яку слід визначити на підставі звіту про оцінку майна відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», не надано документи, що підтверджують сплату судового збору, виходячи з ціни позову на порушення норм процесуального права, чим унеможливлено доступ ОСОБА_1 до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Висновки апеляційного суду 
Відповідно до п.4 ч. 1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на наведене ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на до суду першої інстанції для продовження розгляду, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не проводиться.
Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.
Висновки апеляційного суду 
Відповідно до п.4 ч. 1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на наведене ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на до суду першої інстанції для продовження розгляду, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не проводиться.
Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.
Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1ст.379ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 червня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду м. Чернівці.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 28 липня 2025 року.

Головуючий  Н. Ю. Половінкіна
Судді М. І. Кулянда
О. О. Одинак