ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/17107/24 Головуючий 1 інстанції: Цвірюк Д.В.
Провадження №33/818/246/25                         Доповідач: Люшня А.І. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді                                        Люшні А.І., 
- за участю захисника                                        Гирмана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Гирмана В.В. на постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2024 року,- 

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн. 

Зміст оскаржуваного судового рішення суду та встановлені судом першої інстанції обставини
Судом встановлено, що 01 вересня 2024 року о 00 годині 06 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , у м.Харкові по пр-ту.Перемоги, буд.53, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 ARJL 0304» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, буд.18А відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, захисник Гирман В.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції не вручили ОСОБА_1 направлення на медичний огляд; виправили у направленні текст, а саме «доставив» на «направив»; не зазначили в акті огляду дату та час проведення огляду. Вказав, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в стані крайньої необхідності. Зазначив, що ОСОБА_1 є командиром Загону швидкого реагування Харківської обласної організації Товариства Червоного Хреста України, в період з 31 серпня 2024 року по 01 вересня 2024 року, в межах виконання листа-звернення заступника начальника Куп`янської районної військової адміністрації від 06 листопада 2023 року №3183-в, здійснив евакуацію 24 осіб із зони активних бойових дій Харківської області. Наголосив, що у вказаний період ОСОБА_1 забезпечував доставку життєво необхідних лікарських засобів до місць тимчасового проживання евакуйованого населення. Посилається на те, що ОСОБА_1 своїми діями відвернув настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю 24 осіб, аніж суспільна небезпека від відмови проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння. 

Позиції учасників апеляційного провадження
В судовому засіданні апеляційного суду захисник Гирман В.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності. 

Мотиви суду апеляційної інстанції
Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА №104917 від 01 вересня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; розписку ОСОБА_1 ; дані відеозаписів з місця події від 01 вересня 2024 року.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається,що поліцейським у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.
Отже, доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння носять суб`єктивний характер. 

Невручення співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення на медичний огляд, саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 

До того ж, у справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 

Доводи захисника Гирмана В.В. про виправлення працівниками поліції тексту у направленні на медичний огляд, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи (а.с.4).

Прохання захисника Кузнецової А.А. скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності, є безпідставним.

З відеозаписів, долучених працівниками поліції до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на місці події не зазначав, що діє в стані крайньої необхідності.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вказати, що він діє в стані крайньої необхідності під час спілкування з працівниками поліції або заначити про таке в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях, однак останній таким правом не скористався (а.с.1, 5).

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність дій інспекторів поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки з моменту вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять. 

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гирмана В.В. залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                                         А.І. Люшня