Справа № 748/889/25 	Головуючий у 1 інстанції Костюкова Т. В. 	
Провадження № 33/4823/576/25 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді  Салая Г.А.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Максак Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Максак Т.Л. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2025 року, 

                                                    У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом установлено, що 20.03.2025 о 16 год 13 хв. ОСОБА_1 на 2 км автодороги Ковпита-Жидиничі, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, за результатом тесту «Drager» alcotest 6810» - 0,41‰, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене, частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі  закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що суд неповно з`ясував всі фактичні обставини справи, постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно відеозапису у поведінці ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння не вбачалося, а дії працівників поліції вважає упередженими. На думку захисту ознака “почервоніння обличчя” не відноситься до ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені Інструкцією. Наголошує, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не перебував, а тому у поліцейських були відсутні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння. Також вказує на безпідставну зупинку транспортного засобу. Звертає увагу на час зупинки транспортного засобу, зокрема, 16:17 год, о 16:19 год поліцейський дістав спеціальний технічний засіб із службового автомобіля, тому вважає зафіксований результат на приладі не має жодного відношення до ОСОБА_1 .. Роздруківку до приладу “Драгер”, протокол про адміністративне правопорушення, а також рапорт поліцейського  вважає неналежним та недопустимим доказом по справі. Зауважує, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння, проте йому не запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі. Вказує, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом. Звертає увагу на допис у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що нібито водій зобов`язується не керувати до витверезіння, проте такий допис з`явився після підписання протоколу водієм.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити з викладених  в ній підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.    
У відповідності до ст. 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім усього, опис обставин, встановлених під час розгляду справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений  постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Згідно п. 6 розділу І вказаної Інструкції… огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції…. установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення  серії ААД № 842731 від 20.03.2025 року ОСОБА_1 власноруч його підписав та по суті порушення додав, що згоден з протоколом. (а.с. 3).
Відповідно до роздруківки результату тесту, виконаного технічним приладом “ALCOTEST 6810”,  у ОСОБА_1 було встановлено алкогольне сп`яніння з показником 0,41 %о, яку він підписав (а.с. 4).
Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  від 20.03.2025 року за результатами огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, від огляду у медичному закладі відмовився (а.с. 5).
Згідно із Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, та за допомогою приладу “ALCOTEST 6810”, результат огляду становить 0,41 проміле. (а.с. 6).
         
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису видно, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , причиною зупинки стало те, що на автомобілі не працював стоп сигнал. Під час спілкування поліцейський вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя та запах алкоголю з порожнини рота, та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу “Драгер”, а у разі незгоди з результатом проїхати до медичного закладу, на що водій погодився пройти огляд на місці. Видно, як поліцейський розкупорює мундштук, водій здійснює продуття приладу “Драгер”, результат якого становив 0,41 проміле, поліцейський роз`яснює допустиму норму у 0,2 проміле, проти результату  водій не заперечував та наголошував на вживанні ним пива, до медичного закладу їхати відмовився. Поліцейський повідомляє про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено права та обов`язки, водія було відсторонено від керування шляхом залишення автомобіля на узбіччі дороги без порушення правил дорожнього руху. Поліцейський оформляє протокол, ознайомлює із його змістом, останній наголошував на розумінні, підписав його та отримав копію.

Отже, апеляційний суд визнає цей відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази в своїй сукупності узгоджуються між собою та доповнюють один одного, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй об`єктивності, та правомірно взяті до уваги місцевим судом як докази підтвердження вини вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, і з таким висновком повністю погоджується апеляційний суд.  

Доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу не є слушними, оскільки такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, як поліцейський акцентує увагу на причині зупинки, а саме, у автомобілі не працював стоп сигнал.
Твердження захисту про розбіжність у часі, на чому він наголошує у скарзі, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки час, відображений на бодікамері поліцейського, повністю співпадає з часом події, вказаним у протоколі та не впливає на висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненому.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду на стан сп`яніння, проте йому не запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі не заслуговують на увагу та в в повному обсязі спростовуються відеозаписом, де ОСОБА_1 особисто не заперечував факту вживання пива, також погоджувався з результатом приладу “Драгер”, та йому було роз`яснено, що, у разі бажання, він має право самостійно звернутися до медичного закладу на освідування.    

Твердження у скарзі про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкцій щодо порядку проведення огляду, апеляційним судом визнається упередженим і до уваги не приймається. Спосіб, у який було встановлено алкогольне сп`яніння  ОСОБА_1 , не суперечить вимогам законів та підзаконних актів.

Доводи апелянта апеляційний суд розцінює як такі, що мають формальний характер і спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною  своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними  і тому апеляційним судом відхиляються.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. Апеляційний суд при цьому наголошує, що будь-яке порушення чинних на транспорті правил може призвести до тяжких наслідків, включаючи загибель людей, а керування  транспортними засобами в стані сп`яніння  украй небезпечне саме внаслідок того, що особа, яка керує транспортним засобом, не може у повній мірі його контролювати.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	Г. А. Салай