Справа № 757/2950/25-п                                                    суддя в І-й інстанції Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/4098/2025                                  суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП 

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
                     
П О С Т А Н О В А
Іменем України

04 серпня 2025 року                                                                                       м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Печерського  районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2025 року серії ААД №961259, вбачається, що 02 грудня 2024 року о 09 год. 35 хв. в місті Київ на перехресті вулиці Еспланадна з вулиці Басейна, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись смугою, що передбачає тільки рух праворуч позначеній дорожнім знаком 5.16, не виконав вимогу даного дорожнього знаку та здійснив рух прямо, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками,  а громадянин ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями  ОСОБА_2 порушив р. 33, дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Печерського  районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2  за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що  в діях ОСОБА_2  відсутні обставини порушення ним р. 33, дорожнього знаку 5.16 ПДР, а відтак, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1  апеляційну скаргу, в якій просив:
Поновити строк на оскарження постанови.
Призначити по справі судову автотехнічну експертизу у державної експертної установі що раніше не проводила дослідження за обставинами даної справи.
На вирішення експертизи поставити   питання:
-                     Походячи з матеріалів справи, зокрема і його пояснень у цьому документі - як в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля «Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 .
-                      Походячи з матеріалів справи, зокрема і його  пояснень у цьому документі - як в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 ?
-                     Походячи з матеріалів справи, зокрема і його пояснень у цьому документі - чи мав водій автомобіля «Mercedes-Benz, технічну можливість запобігти даному ДТП, шляхом виконання нормативних вимог ПДР?
-                     Походячи з матеріалів справи, зокрема і його пояснень у цьому документі - чи мав водій автомобіля «Honda» технічну можливість запобігти даному ДТП, шляхом виконання нормативних вимог ПДР?
-                     Походячи з матеріалів справи, зокрема і його  пояснень у цьому документі - дії кого з водіїв складаються в причинно-наслідкового зв`язку в настанням ДТП?
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що він порушив вимоги ПДР України, а саме, проїхав перехрестя на заборонний сигнал світлофору, але не це стало причиною настання ДТП. ОСОБА_1 впевнився, що жоден транспорт не встигає наблизитися до його авто праворуч та знав, що полоса руху, якою рухався винуватець ДТП, передбачає рух тільки праворуч, але він раптово проїхав перехрестя прямо. Через порушення ОСОБА_2 приписів дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху відреагувати та уникнути ДТП не було ніякої можливості.
У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_2 адвокат Притикін І.І. вказав, що місцевий суд при розгляді справи прийняв законне й обґрунтоване рішення про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доводи апеляційної скарги протилежне не доводять. Крім того, вимога про призначення експертизи є безпідставною. Зауважив, що апеляційна скарга подана неналежним суб`єктом, адже ОСОБА_1 не являється потерпілим.
Заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, ОСОБА_1  вказує, що її копію судом не було  йому надіслано, лише 10 липня 2025 року він дізнався про існування оскаржуваної постанови, яку до того ж до Єдиного реєстру судових рішень направлено було лише 07 липня 2025 року.
У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 04 серпня 2025 року, ОСОБА_2 та його захисник не з`явилися, адвокат Притикін І.І. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з смертю його бабусі ОСОБА_4 , 1930 року народження. 
ОСОБА_1 також у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Вирішуючи   клопотання  захисника  ОСОБА_2  - адвоката Притикіна І.І., апеляційний суд вважає його не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
 Згідно ч. 5 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Отже підставою до відкладення розгляду справи є лише поважні причини неявки в судове засідання чи не повідомлення, особи про час та місце розгляду справи.
Вказуючи про смерть своєї бабусі, адвокат Притикін І.І. надав суду копію постанови слідчого від 03 серпня 2025 року про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 .
Разом з тим,  жодних доказів родинних стосунків  між Притикіним І.І. та  ОСОБА_4 суду надано не було.
За таких обставин, причини не явки захисника в судове засідання не є поважними.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, які не з`явились в судове засідання, відмовивши в задоволенні поданого клопотання про відкладення розгляду справи.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи  ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Печерського  районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність іншого учасника ДТП  ОСОБА_1 , якого не було повідомлено про розгляд справи, оскільки відомості про вручення наявних у матеріалах справи судових повісток відсутні (а.с. 36, 59). 
У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про те, що йому у застосунок «Вейбер» було доставлено повідомлення про виклик до суду на 14 квітня 2025 року, у яке він не має можливості з`явитись.
Разом з тим, згідно п. 2, 5, 6 розділу І Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА від 23 січня 2023 року № 28, надсилання учасникам судового процесу судових повісток, повідомлень і викликів в електронній формі (далі - судові виклики) здійснюється шляхом направлення в месенджері за допомогою програмного додатка або SMS-повідомлення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (далі - АСДС). Судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості. Форма заяви надається учаснику судового процесу в суді або самостійно завантажується ним з офіційної сторінки суду, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. Така заява підписується власноруч або кваліфікованим електронним підписом учасника судового процесу та подається до суду.
Оскільки відповідної заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді в месенджері ОСОБА_1 не подавав, повідомлення місцевого суду про судове засідання не може вважатися належним.
Електронний примірник оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_1  після його звернення до суду з відповідною заявою 09 липня 2025 року.
За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.
Щодо клопотання, викладеного у апеляційній скарзі про призначення експертизи   апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
У даному випадку, оцінка дій учасників дорожнього руху на відповідність вимогам ПДР не потребує спеціальних знань. Більш того надання такої оцінки   є обов`язком органу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку суду.
За таких обставин, підстав для призначення експертизи для вирішення зазначених апелянтом питань не вбачається, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
 Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав до її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Згідно п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Дорожній знак 5.16 р. 33 Правил дорожнього руху передбачає напрямки руху по смугах, показує кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній з них.
Згідно з п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -  тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.
Приймаючи оскаржувану постанову місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_2  відсутні обставини порушення ним р. 33, дорожнього знаку 5.16 ПДР, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції  по суті погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 Як вбачається з апеляційної скарги  ОСОБА_1 , він  02 грудня 2024 року, керуючи автомобілем марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 намагався проїхати перехрестя на заборонний (червоний) сигнал світлофору.  Разом з тим вказує, що його дії не стали причиною ДТП. 
Вказані пояснення щодо проїзду на червоний сигнал світлофору узгоджуються із поясненнями ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , які зазначили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався на забороняючий (червоний) сигнал світлофору.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 допустив порушення р. 33, дорожнього знаку 5.16 Правил дорожнього руху, оскільки він їхав по смузі руху, що передбачає рух тільки праворуч, а здійснив рух прямо.
З наявного у справі відео вбачається, що автомобіль  марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофору, який вже горів більше 10 секунд.
При цьому, дорога, яку на червоний сигнал світлофору  намагався проїхати ОСОБА_1 має чотири смуги руху, по першій з яких дозволено рух лише праворуч, а по іншим трьом лише прямо.
З наведеного вбачаються висновки, відповідно до яких: 
водій автомобіля марки «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1   взагалі не мав права виїжджати  на перехрестя на червоне світло світлофора.
водій ОСОБА_1 ,  проїжджаючи на червоне світло світлофора, на виконання вимог п. 1.4 правил не мав права розраховувати на те, що  інші учасники дорожнього руху, яким горить зелений сигнал світлофору, будуть  його пропускати та нададуть йому можливість проїхати перехрестя.
водій автомобіля марки «Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2   ОСОБА_2 , виїжджаючи  на перехрестя на зелений сигнал світлофора в порушення вимог знаку 5.16 здійснив рух прямо, хоча з крайньої правої смуги руху, у відповідності до дорожньої розмітки мав право рухатись тільки праворуч.
Разом з тим, водій ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що він їде на зелений сигнал світлофору, який також дозволяє рух прямо з  розташованих ліворуч від нього трьох смуг руху,  на яких знаходяться інші транспортні засоби - мав право розраховувати, що іншим водіям, в тому числі і водію ОСОБА_6 горить червоне світло світлофору,  а відтак, з вулиці, розташованої ліворуч від його автомобіля «Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 не може виїхати інший транспортний засіб, в тому числі і автомобіль «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .  
Працівник поліції, склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно водія «Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, не звернув уваги, що за  диспозицією зазначеної норми закону відповідальність за вказаною статтею передбачена виключно за  порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Для кваліфікації дій водія за вказаною статтею КУпАП необхідна сукупність трьох обставин, а саме порушення останнім правил дорожнього руху,  наявність пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та наявність причинного зв`язку між допущеними порушеннями правил та наслідками, що настали у вигляді пошкодження транспортних засобів.
В даному випадку відсутній третій елемент об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме причинний зв`язок між порушенням вимог дорожнього знаку 5.16 та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.
Зазначеним обставинам місцевий суд надав належну оцінку, вказавши, що допущене ОСОБА_2 порушення правил не перебуває в причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.
З огляду на встановлені судом обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що з наслідками у вигляді пошкодження  транспортних засобів «Honda», д.н.з. НОМЕР_3 та «Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 перебуває порушення правил водієм ОСОБА_6 , який виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо відсутності доказів, які доводять вину ОСОБА_7 за стандартом доказування поза розумним сумнівом, а відтак  і щодо невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.  
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 245, 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського  районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Постанову Печерського  районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення виготовлене 08 серпня 2025 року.

Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв