Справа № 991/5168/25
Провадження 1-кс/991/5222/25

У Х В А Л А

10.06.2025                                                                                        м. Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , у закритому судовому засіданні, у кримінальному провадженні № 52024000000000305 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, частинами 3, 4 ст. 368 КК України,
за участі детектива ОСОБА_3 , представників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається 
1.29.05.2025 прокурор четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 (далі – САП, прокурор) засобами поштового зв?язку звернувся із клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення 27.05.2025 обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільного телефона Iphone 13 pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 (далі - майно).
2.Прокурор просив накласти арешт на майно із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування таким.
3.Клопотання надійшло до Вищого антикорупційного суду 02.06.2025 та цього ж дня клопотання було передано до провадження слідчої судді ОСОБА_1 . 

ІІ. Позиції учасників у судовому засіданні
4.Детектив ОСОБА_3 , якому прокурор доручив прийняти участь у розгляді цього клопотання, у судовому засіданні /а.с. 234 т. 1/ підтримав клопотання. 
5.Представники власника майна ОСОБА_7 – адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання.
6.Так, представник ОСОБА_8 звернув увагу, що мобільний телефон, який просить арештувати прокурор, з`явився у ОСОБА_7 після того, як під час попереднього обшуку був вилучений мобільний телефон, яким він користувався до цього. За таких обставин, вилучений під час обшуку 27.05.2025 мобільний телефон не може містити ніяких нових доказів щодо обставин вчинення злочину, оскільки він є «точною копією» попереднього телефону, дані з якого просто «підтягнулися» з резервної копії.
7.Також представник звернув увагу на те, що дані у протоколі обшуку щодо контактів або чатів з функцією автовидалення повідомлень не є доказом, якщо це не підтверджено належним протоколом огляду.
8.Окрім того, представник ОСОБА_4 зауважив, що у мобільному телефоні відсутня інформація, дозвіл на відшукання якої надала слідча суддя в ухвалі про дозвіл на обшук.
9.Щодо призначеної експертизи представник ОСОБА_4 зауважив, що на вирішення експертів поставлені питання, які стосуються копіювання даних, а не про відновлення видаленої інформації, що, на переконання представника, вказує на формальність рішення про призначення експертизи та створення правових підстав для арешту мобільного телефона.
10.Також представник ОСОБА_4 вважає, що оскільки код-пароль до телефону надано, і інформація, яку хотіли, вже скопійована та надана слідчій судді, зокрема у протоколах огляду, подальше утримання телефону та експертиза перевищують потреби досудового розслідування.

ІІІ. Положення закону, якими керувалася слідча суддя при постановленні ухвали 
11.Відповідно до ч. 1 та пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до яких, зокрема, належить арешт майна. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
12.Поряд з цим, арешт майна застосовується у кримінальному провадженні незалежно від ступеню тяжкості кримінального правопорушення, що у ньому розслідується.
13.Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ст.  170 КПК України). 
14.Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК). 
15.Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
16.У силу частин 1, 2, 4 , 5 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів); (3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. 
17.У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

"Справу розглянуто в закритому судовому засіданні з метою збереження таємниці досудового розслідування (п. 4 ч. 2 ст. 27 Кримінального процесуального кодексу України).
Інформація, що міститься в пунктах 18-115 судового рішення, є відомостями досудового розслідування і підлягає подальшому захисту від розголошення, відтак належить до відомостей, які не можуть бути розголошені в текстах судових рішень, відкритих для загального доступу (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про доступ до судових рішень»)."

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 372 КПК України, слідча суддя
п о с т а н о в и л а:
Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 27.05.2025 обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на мобільний телефон Iphone 13 pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню уповноваженими у кримінальному провадженні №  52024000000000305 детективами. 

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати прокурору, ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково під час досудового розслідування слідчому судді, а під час судового провадження - суду.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідча суддя                                                         ОСОБА_1