УХВАЛА

24 липня 2025 року  
м. Київ
справа №120/11241/24
адміністративне провадження № К/990/26823/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Уханенка С.А., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №120/11241/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 182-1 Кодексу законів про працю України, як жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років та дитину з інвалідністю, за період з 2021 року по               2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею                      182-1 Кодексу законів про працю України, як жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років та дитину з інвалідністю, за період з 2021 року по 2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;
- у задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору у вказаному Судом розмірі та за належними реквізитами.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги; апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року повернуто особі, яка її подала, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
14 травня   2025 року військова частина НОМЕР_1 вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2025 року відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення; апеляційну скарну НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних підстав його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року на підставі пункту 4 частини першої статті                 299  КАС України.
23 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №120/11241/24.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №120/11241/24  залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом: сплати судового збору та надіслання належних доказів на підтвердження його сплати.
На виконання вимог Суду скаржник надіслав клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги, посилаючись на те, що військова частина є державною організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету та проводить видатки на основі наданого кошторису на відповідний календарний рік.
Також скаржник зазначає, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів, тому кошти на її рахунок надходять від фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі поданих заявок щодо необхідності у фінансуванні відповідних витрат. 
Указує на те, що  помічником командира  з правової роботи військової частини НОМЕР_1 було подано рапорт №3465 від 26 травня 2025 року, на підставі якого помічником командира з фінансово-економічної роботи, начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 на адресу помічника командувача з фінансово-економічної роботи, начальника фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 було подано відповідну заявку. Станом на час подання цього клопотання кошти на рахунок військової частини НОМЕР_1 від фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 не надійшли.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
Отже, КАС України визначено максимально можливу тривалість строку (десять днів з дня вручення ухвали), який встановлюється судом для усунення недоліків касаційної скарги. Цей строк, який за своєю суттю є процесуальним, може бути продовжений судом з власної ініціативи або за заявою учасника справи.
Водночас продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.
Умовою продовження строку усунення недоліків касаційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.
Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві.
Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для продовження строку для усунення недоліків.
Отже, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.
Суд також зауважує, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. 
З урахуванням наведеного, підстави для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги відсутні.
Отже, станом на 24 липня 2025 року вимоги ухвали Суду від 30 червня 2025 року скаржником не виконано.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки скаржником не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, її необхідно повернути скаржнику.
Керуючись статтями 2, 44, 169, 121, 248, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі №120/11241/24 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, установленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська  С.А. Уханенко  М.І. Смокович