УХВАЛА

02 липня 2025 року 
м. Київ

справа №320/60807/24
адміністративне провадження № К/990/24459/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В., 
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі №  320/60807/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 17.10.2024 №623/26-15-04-16-12 про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2024;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві поновити Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" в Реєстрі платників єдиного податку.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" про забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/60807/24 зупинено дію Рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 17  жовтня 2024 року №623/26-15-04-16-12 про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" з Реєстру платників єдиного податку з 01 жовтня 2024 року.
Надалі до суду першої інстанції надійшло клопотання Головного управління ДПС м.  Києві про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05  травня 2025 року, в задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про скасування заходів забезпечення позову у справі №  320/60807/24 відмовлено.
Не погодившись з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.  
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктами 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Наведений у частині другій статті 328 КАС України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Водночас у поданій касаційній скарзі скаржник просить переглянути у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову та постанову суду апеляційної інстанції, якою таку ухвалу залишено без змін.
З огляду на викладене, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року, а також постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05  травня 2025 року, ухвалена за результатами її перегляду, не можуть бути предметом касаційного оскарження.
Також Суд звертає увагу на те, що у цій ситуації скаржнику було забезпечено належні процесуальні умови для реалізації основоположного права на апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого в його справі, яке (таке право) гарантоване статтею 129 Конституції України. Водночас касаційне оскарження вказаного судового рішення положеннями КАС України не допускається.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v.Croatia), №  40160/12) вказав на обмеженість доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], №  36760/06, п. 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (див. рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», п. 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», п. 37; рішення у справі «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), п. 32; рішення у справі «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia), п. 29). 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 248, 294, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2025 року у справі № 320/60807/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант - Телеком" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           І. В. Дашутін

Судді                                                                                                       О. О. Шишов

                                                                                                                М. М. Яковенко