У х в а л а
4 червня 2025 року
м. Київ
Справа № 755/17790/23
Провадження № 61-1566ск25
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)
на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 4 грудня 2024 року 
у справі за позовом скаржника до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - відповідач) за участю Відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - третя особа) як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про поновлення на попередній посаді, скасування наказу, зобов`язання призначити посадовий оклад, відшкодувати моральну шкоду та
в с т а н о в и в:
1.           6 лютого 2025 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення та скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
2.           13 березня 2025 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив для усунення недоліків скарги десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник повинен був (1) додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення, надавши відповідну інформацію з документальним підтвердженням; (2) конкретизувати підстави касаційного оскарження; (3) сплатити 21 841,60 грн судового збору. Мотивував так:
-                   4 грудня 2024 року апеляційний суд прийняв оскаржену постанову, повний текст якої склав 5 грудня 2024 року. Скаржник подав касаційну скаргу 6 лютого 2025 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. До касаційної скарги додав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Обґрунтував тим, що його представник отримав повний текст оскарженої постанови лише 6 січня 2025 року. Для підтвердження надав копію розписки від 6 січня 2025 року. Однак, у Верховного Суду відсутні дані, що апеляційний суд не вручив копію оскарженої постанови скаржнику або його представнику у день виготовлення її повного тексту, не надіслав їм цю постанову раніше, ніж 6 січня 2025 року (поштою чи до електронного кабінету), а вони її не отримали (відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає, а також в електронному кабінеті представника скаржника). Крім того, якщо скаржник чи його представник не отримали копію оскарженої постанови раніше, ніж 6 січня 2025 року, то останнім днем строку на касаційне оскарження була середа 5 лютого 2025 року;
-                   скаржник у касаційній скарзі зацитував частину другу статті 389 ЦПК України, однак чітко не зазначив, з яких підстав оскаржив судові рішення. Згадав у тексті постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18. Обґрунтування зв`язку цих документів з будь-якою із підстав касаційного оскарження немає;
-                   скаржник не надав суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
3.           24 березня 2025 року скаржник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. У заяві вказав, що він звільнений від сплати судового збору через те, що є особою з інвалідністю другої групи.
4.           Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути скаржнику.
4.1.       Вимоги ухвали Верховного Суду скаржник належно не виконав. Так, в ухвалівід 13 березня 2025 рокуВерховний Суд звернув увагу скаржника на те, що наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження потребують додаткового обґрунтування та підтвердження доказами; крім того, скаржник мав конкретизувати підстави касаційного оскарження, зокрема обґрунтувати зв`язок між згаданими ним у тексті касаційної скарги постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 липня 2024 року у справі № 646/857/18 та будь-якою із підстав касаційного оскарження. Однак у заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник не навів додаткового обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення та не конкретизував підстави касаційного оскарження.
5.           За змістом частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
6.           Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
7.           Оскільки скаржник не усунув недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, про продовження такого строку не просив, цю скаргу слід визнати неподаною і повернути. Повернення не перешкоджає повторному зверненню з касаційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 393 ЦПК України,
у х в а л и в :
повернути  ОСОБА_1 касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 4 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» за участю Відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про поновлення на попередній посаді, скасування наказу, зобов`язання призначити посадовий оклад і відшкодувати моральну шкоду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя 	 	Д. А. Гудима