П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/28533/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстренко Наталія Миколаївна  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
21 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 з позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не виплатив позивачу в повному розмірі додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 12.10.2022 по 19.04.2023.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 20.01.2023 по 20.02.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 20.01.2023 по 20.02.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.11.2022 №309 старший солдат ОСОБА_1 13.11.2022 року прибув після лікування та вибув у відпустку за станом здоров`я з 13.11.2022 року по 12.12.2022 року. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2022 №362 старший солдат ОСОБА_1 13.12.2023 року прибув після відпустки та приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2022 № 91 старший солдат ОСОБА_1 28 березня 2023 року вибув для проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки-розрахунку нарахованої та виплаченої додаткової винагороди від 15.12.2023 № 7537 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду за період з листопада 2022 року по січень 2023 року. Таким чином, військова частина НОМЕР_1 не порушувала вимоги чинного законодавства і чітко дотримувалась положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року «Щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168».
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №48/1сс старший солдат призваний ОСОБА_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.02.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 16.12.2023 року № 17058, позивач в період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 12.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Барвінкове Харківської області, м. Бахмут Донецької області.
Під час безпосередньої участі в бойових діях 12.10.2022 позивач отримав поранення.
В довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2023 року №2557 зазначено: старший солдат за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , 1979 року народження, 12 жовтня 2022 року одержав вибухову травму: вогнепальне осколкове сліпе проникаюче поранення задньої поверхні лівого колінного суглоба з неповним внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього виростка лівої стегнової кістки без зміщення. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не в стані алкогольного сп`яніння, поблизу АДРЕСА_2 .
Відповідно до виписки № 13050 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.10.2022 по 13.10.2022.
Відповідно до Медичної характеристики Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на лікуванні: 12.10.22 - 13.10.2022 - МКЛ-16 м. Дніпро; 14.10.2022 - 21.10.2022 - ВМКЦ м. Львів; 21.10.2022 - 12.11.2022 - м. Трускавець; 04.01.2023 - 09.01.2023 - МЦ ПП ФЕСКО м. Бровари; 14.01.2023 - 24.01.2023 - м. Бровари; 20.01.2023 - 20.02.2023 - ВЛК м. Миколаїв.
Відповідно до довідки ВЛК №3014 від 10.11.2022 ОСОБА_1 , 1979 р.н., стан після лікування важкої травми у вигляді внутрішньосуглобового перелому зовнішнього виростка лівої стегнової кістки внаслідок вогнепального поранення (12.10.2022) з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми не надана) На підставі статті 81, графи II Розладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки ВЛК №182 від 20.01.2023 ОСОБА_1 , 1979 р.н., стан: післятравматична нейропатія лівого малогомілкового та великогомілкового нервів з парезом лівої нижньої кінцівки з вираженим больовим синдромом внаслідок вогнепального осколкового спіпого поранення лівого стегна з переломом зовнішнього відростку лівої стегнової кістки Тяжкого ступеню важкості, з тимчасовим порушенням функції. Поранення, ТАК. пов`язане з проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми не надана) На підставі статті 81, графи II Розладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки ВЛК №3706 від 19.04.2023 старший солдат за призовом ОСОБА_1 .1979 р.н., в/ч НОМЕР_1 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Наслідки перенесеної (12.10.2022) ВТ, вогнепального осколкового сліпого проникаючого поранення задньої поверхні лівого колінного суглоба з неповним внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього виростка лівої стегнової кістки без зміщення у вигляді: консолідованого вогнепального перелому зовнішнього виростка лівої стегнової кістки, посттравматичного артрозу 1 (першої) стадії з больовим синдромом з незначним порушенням функції; посттравматичної нейропатії лівого малогомілкового нерву при помірному порушенні функції лівої нижньої кінцівки. Травма , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми видана Командиром військової частини НОМЕР_1 № 2557 від 25.02.2023 року.
Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2023 №3706 ОСОБА_1 па підставі 78-в, 76-б графи II Розкладу хвороб ТДВ графи визнано обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно- штурмових військах, плавскладі, морській піхоті; спецспорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях навчальних закладах. За наказом МОЗ від 04.07.2007 р. №370 - Травма важкого ступеню.
Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), збільшеної до 100000 гривень, за період з 02.01.2023 по 19.04.2023 року (з урахуванням ухвали про залишення частини позовних вимог без розгляду від 03.07.2024), позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог частково.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова КМУ № 168).
Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно пункту 1-2 Постанови КМУ № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні, у відпустці за станом здоровя внаслідок тяжкого поранення.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Матеріали справи свідчать, що позивач, у зв`язку з отриманим 12.10.2022 пораненням, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоровя, а саме в період: з 12.10.22 - 13.10.2022 - МКЛ-16 м. Дніпро; 14.10.2022 - 21.10.2022 - ВМКЦ м. Львів; 21.10.2022 - 12.11.2022 - м. Трускавець; з 10.11.2022 по 10.12.2022 ВЛК м. Трускавець, 04.01.2023 - 09.01.2023 - МЦ ПП ФЕСКО м. Бровари; 14.01.2023 - 24.01.2023 - м. Бровари; 20.01.2023 - 20.02.2023 - ВЛК м. Миколаїв.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.11.2022 №309, старший солдат ОСОБА_1 13 листопада 2022 року прибув після лікування та вибув у відпустку за станом здоров`я з 13 листопада 2022 року по 12 грудня 2022 року.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2022 №362 старший солдат ОСОБА_1 13 грудня 2023 року прибув після відпустки та приступив до виконання службових обов`язків.
Відповідно до довідки ВЛК №182 від 20.01.2023 ОСОБА_1 , 1979 р.н., стан: післятравматична нейропатія лівого малогомілкового та великогомілкового нервів з парезом лівої нижньої кінцівки з вираженим больовим синдромом внаслідок вогнепального осколкового спіпого поранення лівого стегна з переломом зовнішнього відростку лівої стегнової кістки Тяжкого ступеню важкості, з тимчасовим порушенням функції. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми не надана). На підставі статті 81, графи II Розладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.03.2022 №91, старший солдат ОСОБА_1 28 березня 2023 року вибув для проходження військово-лікарської комісії у військовій частині НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2023 №3706 ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби; непридатним до служби у десантно- штурмових військах, плавскладі, морській піхоті; спецспорудах; придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях навчальних закладах.
Відповідно до довідки-розрахунку нарахованої та виплаченої додаткової винагороди від 15.12.2023 № 7537 позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду:
у листопаді 2022 за жовтень 2022 -100000,00 грн.;
у грудні 2022 за листопад 2022 -100000,00 грн.;
у січні 2023 за грудень 2022 - 57096,78 грн.;
у лютому 2023 за січень 2023 - 30000,00 грн.
Отже, враховуючи зазначене, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що у період з 12.10.2022 по 19.01.2023 позивачу виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, а у період з 20.01.2023 по 20.02.2023 таку допомогу виплачено не було, зважаючи на що позивач має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць за час перебування у відпустці для лікування з приводу отриманого тяжкого поранення за період з 20.01.2023 по 20.02.2023.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 20.01.2023 по 20.02.2023.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Сапальова Т.В.