ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2025 р. 	Справа № 520/35804/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/35804/24
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Анаіт Агро"  
до      Головного управління ДПС у Харківській області ,      Державної податкової служби України  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Анаіт Агро» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.07.2024:
№11369928/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17.11.2022;
№11369929/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної» №5 від 12.12.2022;
№11369930/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 07.02.2023;
№11369931/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 14.02.2023;
№11369932/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №66 від 28.02.2023;
№11369933/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 13.03.2023;
№11369934/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 30.04.2023;
№11369935/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2023;
№11369937/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 29.06.2023;
№11369936/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2023;
№11369938/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.07.2023;
№11369939/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.08.2023;
№11369940/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.09.2023;
№11369941/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.10.2023;
№11369942/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 30.11.2023;
№11369906/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.12.2023;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних:
податкову накладну №1 від 17.11.2024, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №5 від 12.12.2022, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 07.02.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №2 від 14.02.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №66 від 28.02.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 13.03.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №3 від 30.04.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 31.05.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 29.06.2023., складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №2 від 30.06.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 31.07.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 31.08.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №2 від 30.09.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 31.10.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 30.11.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро»;
податкову накладну №1 від 03.12.2023, складену ТОВ «Анаіт Агро».
В обґрунтування позову зазначило, що надало контролюючому органу відповідні пояснення і підтверджуючі документи, достатні для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, однак, оскаржуваними рішеннями позивачу безпідставно відмовлено в реєстрації таких накладних.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 позов задоволено.
Головне управління ДПС у Харківській області (далі – відповідач 1), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи застосовано Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, в редакції, що втратила чинність станом на момент прийняття спірних рішень.
Вказує, що Комісією дотримано вимоги Порядку № 520, в редакції, чинній на час вирішення питання про реєстрацію податкових накладних, а саме: за наслідками розгляду документів ТОВ «Анаіт Агро», податковим органом зроблено висновок про їх недостатність, у зв`язку з чим направлено підприємству повідомлення про необхідність надання додаткових документів щодо постачання продукції. Вказані обставини свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції щодо не конкретизації відповідачем переліку документів, необхідних для реєстрації податкових накладних.
Через ненадання позивачем жодних документів на виконання вимог податкового органу, відповідачем правомірно прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. 
Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23.
Також, вважає безпідставним покладення судом обов`язку на податковий орган зареєструвати ПН/РК в ЄРПН, оскільки такі дії є дискреційними повноваженнями відповідача.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
ДПС України (далі – відповідач 2) правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Бегунц А.О., Калиновський В.А.
У зв`язку з відрядженням судді Бегунца А.О., на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений новий склад колегії: головуючий суддя Русанова В.Б., судді Подобайло З.Г., Калиновський В.А.
Відповідно до ч. 1 ст.  308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України  справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом підтверджено, що 12.10.2021 між ТОВ «Мелагрейн Центр» (суборендар) та ТОВ «Анаіт Агро» (орендар) укладений договір суборенди залізничних вагонів № 121021/1ЦС, за умовами якого орендар зобов`язується надати суборендарю у тимчасове платне користування (суборенду) залізничні вагони-цистерни після перевезення олії соняшникової рослинної та/або продуктів її переробки, технічно справні та комерційно придатні, характеристики яких вказуються в актах приймання-передачі за формою, наведеної в Додатку № 1 до цього Договору, підписаного сторонами при передачі вагонів та є невід`ємними частинами цього Договору (а.с. 126-129).
На виконання умов Договору ТОВ «Анаіт Агро» передало ТОВ «Мелагрейн Центр» в суборенду вагони-цистерни, про що складено відповідні акти (а.с. 89-90). 
Суборендарем здійснювалась оплата позивачу за суборенду вагонів-цистерн, як шляхом попередньої оплати, так і після підписання сторонами актів виконаних робіт.
Так, на підставі першої події: попередньої оплати ТОВ «Мелагрейн Центр» за надані послуги,  ТОВ «Анаіт Агро» складено наступні податкові накладні:
- від 17.11.2022 № 1 на загальну суму 40  002,00 грн, в тому числі сума ПДВ – 6  667,00 грн (а.с. 26);
- від 12.12.2022 № 5 на загальну суму 33  335,00 грн, в тому числі сума ПДВ – 5  555,83 грн (а.с. 28);
- від 07.02.2023 № 1 на загальну суму 14  129,92 грн, в тому числі сума ПДВ – 2  354,99 грн (а.с. 30);
- від 14.02.2023 № 2 на загальну суму 6  937,80 грн, в тому числі сума ПДВ – 1  156,30 грн (а.с. 32);
- від 13.03.2023 № 1 на загальну суму 17 600,88 грн, в тому числі сума ПДВ – 2 933,48 грн (а.с. 36);
- від 29.06.2023 № 1 на загальну суму 8  000,40 грн, в тому числі сума ПДВ – 1  333,40 грн (а.с. 42).
Попередня оплата послуг з суборенди вагонів підтверджується платіжними інструкціями від 17.11.2022 № 501, від 12.12.2022 № 515, від 07.02.2023 № 577, від 14.02.2023 № 585, від 13.03.2023 № 607, від 29.06.2023 № 671 (зв.б. а.с. 80, зв.б. а.с. 81, а.с. 82, 83, 84, 85).
На підставі першої події: надання послуг з суборенди,  ТОВ «Анаіт Агро» складено наступні податкові накладні:
- від 28.02.2023 № 66 на загальну суму 23  734,52 грн, в тому числі сума ПДВ – 3  955,75 грн (а.с. 34);
- від 30.04.2023 № 3 на загальну суму 34  668,40 грн, в тому числі сума ПДВ – 5  778,07 грн (а.с. 38);
- від 31.05.2023 № 1 на загальну суму 49  602,48 грн, в тому числі сума ПДВ – 8  267,08 грн (а.с. 40);
- від 30.06.2023 № 2 на загальну суму 40  002,00 грн, в тому числі сума ПДВ – 6  667,00 грн (а.с. 44);
- від 31.07.2023 № 1 на загальну суму 49  602,48 грн, в тому числі сума ПДВ – 8  267,08 грн (а.с. 46);
- від 31.08.2023 № 1 на загальну суму 49  602,48 грн, в тому числі сума ПДВ – 8  267,08 грн (а.с. 47а);
- від 30.09.2023 № 2 на загальну суму 48 002,40 грн, в тому числі сума ПДВ – 8  000,40 грн (а.с. 49);
- від 31.10.2023 № 1 на загальну суму 44  002,20 грн, в тому числі сума ПДВ – 7  333,70 грн (а.с. 51);
- від 30.11.2023 № 126 на загальну суму 24  001,20 грн, в тому числі сума ПДВ – 4  000,20 грн (а.с. 52);
- від 03.12.2023 № 127 на загальну суму 2  400,12 грн, в тому числі сума ПДВ – 400,02 грн (а.с. 54).
Надання послуг з суборенди вагонів підтверджується актами надання послуг № 117 від 28.02.2023, № 119 від 30.04.2023, № 120 від 31.05.2023, № 121 від 30.06.2023, № 122 від 31.07.2023, № 123 від 31.08.2023, № 124 від 30.09.2023, № 125 від 31.10.2023, № 126 від 30.11.2023, № 127 від 03.12.2023 (зв.б. а.с. 68 – а.с. 69, зв.б. а.с. 70 – а.с. 71а, 73-77).
За наслідками подання позивачем на реєстрацію вищенаведених податкових накладних, ГУ ДПС у Харківській області складено квитанції про зупинення їх реєстрації та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а.с. 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 48, 50, 51а, 53, 55). 
20.06.2024 ТОВ «Анаіт Агро» на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних направило контролюючому органу пояснення та документи в підтвердження вчинення господарських операцій, зокрема: договір суборенди залізничних вагонів № 121021/ЦС від 12.10.2021; Додаткові угоди № 11 від 29.07.2022, № 12 від 30.12.2022, № 13 від 30.01.2023; Акти прийому-передачі залізничних цистерн № 2 від 24.10.2021, № 21 від 24.10.2023, № 22 від 03.12.2023; Акти виконаних робіт № 1 від 02.01.2023, № 66 від 31.01.2023, № 117 від 28.02.2023, № 118 від 31.03.2023, № 119 від 30.04.2023, № 120 від 31.05.2023, № 121 від 30.06.2023, № 122 від 31.07.2023, № 123 від 31.08.2023, № 124 від 30.09.2023, № 125 від 31.10.2023, № 126 від 30.11.2023, № 127 від 03.12.2023; платіжні інструкції № 471 від 18.10.2022, № 501 від 17.11.2022, № 515 від 12.12.2022, № 555 від 19.01.2023, № 570 від 02.02.2023, № 577 від 07.02.2023, № 585 від 14.02.2023, № 607 від 13.03.2023, № 635 від 10.04.2023, № 638 від 13.04.2023, № 650 від 04.05.2023, № 649 від 04.05.2023, № 663 від 01.06.2023, № 671 від 29.06.2023, № 899 від 11.08.2023, № 918 від 31.08.2023, № 927 від 25.09.2023, № 985 від 30.11.2023, № 1021 від 08.01.2024, № 1023 від 08.01.2024; реєстр платіжних доручень по ТОВ «Мелагрейн Центр»; договір оренди залізничних вагонів № 121021/ЦС від 12.10.2021; Додаткові угоди № 11 від 30.08.2022, № 12 від 30.12.2022, № 13 від 30.01.2023; Акт прийому-передачі залізничних цистерн № 2 від 24.10.2021; Акти забирання вагонів з оренди № 21 від 03.12.2023, № 20 від 24.10.2023; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Анаіт Агро»  та ТОВ «Піллар Лоджистікс» за період 01.11.2022 по 31.03.2024; акт виконаних робіт № 7 від 02.01.2023, № 15 від 31.01.2023, № 42 від 28.02.2023, № 80 від 31.03.2023, № 114 від 30.04.2023, № 141 від 31.05.2023, № 162 від 30.06.2023, № 184 від 31.07.2023, № 203 від 31.08.2023, № 230 від 30.09.2023, № 270 від 31.10.2023, № 285 від 30.11.2023, № 308 від 03.12.2023; платіжні інструкції № 185 від 05.05.2023, № 192 від 18.05.2023, № 183 від 30.06.2023, № 226 від 17.07.2023, № 248 від 24.08.2023, № 257 від 08.09.2023, № 272 від 13.10.2023, № 327 від 19.01.2024; договір оренди нежилих приміщень № 17 від 24.04.2019; штатний розпис (а.с. 58-129).
27.06.2024 відповідач, за наслідками розгляду поданих позивачем документів, направив йому повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, в якому запропонував надати копії первинних документів щодо постачання послуг (а.с. 130- 150).
08.07.2024 позивачем надано додаткові пояснення та копії запитуваних відповідачем додаткових документів, а саме: акти виконаних робіт № 74 від 30.11.2022,  № 1 від 02.01.2023, № 66 від 31.01.2023, № 117 від 28.02.2023, № 118 від 31.03.2023, № 119 від 30.04.2023, № 120 від 31.05.2023, № 121 від 30.06.2023, № 122 від 31.07.2023, № 123 від 31.08.2023, № 124 від 30.09.2023, № 125 від 31.10.2023, № 126 від 30.11.2023, № 127 від 03.12.2023 (а.с. 151-157а).
Разом з тим, відповідачем не прийнято до розгляду вищенаведені пояснення та документи, про що свідчать відповідні відмітки на повідомленні про подання додаткових пояснень.
В свою чергу, цього ж дня Комісія ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняла рішення від 08.07.2024:
№11369928/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 17.11.2022;
№11369929/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної» №5 від 12.12.2022;
№11369930/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 07.02.2023;
№11369931/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 14.02.2023;
№11369932/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №66 від 28.02.2023;
№11369933/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 13.03.2023;
№11369934/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 30.04.2023;
№11369935/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.05.2023;
№11369937/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 29.06.2023;
№11369936/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.06.2023;
№11369938/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.07.2023;
№11369939/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.08.2023;
№11369940/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 30.09.2023;
№11369941/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 31.10.2023;
№11369942/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 30.11.2023;
№11369906/40395617 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.12.2023 (а.с. 158-170).
Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних слугувало ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН, реєстрацію якої зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів.
Не погодившись з рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем під час реєстрації ПН подані необхідні документи в підтвердження здійснення господарської операції, по якій вони складені, тоді як спірні рішення прийняті відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.п. "б" п.  185.1 ст. 185 Податкового кодексу України  (далі -  ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу.
Пунктом  187.1 ст. 187 ПК України  визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого п.  201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим п.  201.10 ст. 201 ПК України  встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246  (далі - Порядок № 1246).
Зокрема, п. 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Згідно з п.  201.16 ст. 201 ПК України  реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено  постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165  (далі - Порядок № 1165).
За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
В силу приписів пункту 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п. 8 Порядку № 1165).
Відповідно до п. 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з п. 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Судом встановлено, що реєстрація спірних податкових накладних зупинена на підставі підпункту 201.16 статті 201 ПК України з підстав того, що:
коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 77.39.11 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій;
податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Щодо посилання податкового органу на п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, як на підставу зупинення реєстрації податкових накладних.
Так, п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток № 1 до згаданого Порядку) визначено, що платник податку відноситься до ризикових, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Разом з тим, спірні квитанції не містять посилань як на конкретний критерій чи перелік критеріїв, що у розумінні п.8 Критеріїв свідчили б про наявність достатніх підстав для зупинення її реєстрації, так і на рішення, яким позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку.
Крім того, колегія суддів зазначає що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН.
Водночас, факт можливого віднесення платника податків згідно рішення контролюючого органу до переліку ризикових платників податків автоматично не є підставою для відмови в реєстрації податкових накладних, якщо в кожному конкретному випадку на вимогу контролюючого органу такий платник надасть первинні документи, які підтверджують операції, за наслідками якої складено податкові накладні по факту першої події, що мали місце, для їх реєстрації в ЄРПН.
Щодо відповідності господарських операцій п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Критерії ризиковості здійснення операцій визначено у додатку 3 до Порядку № 1165.
Так, згідно пункту 1 додатку 3 до Порядку №  1165 (в редакції, чинній на час прийняття квитанцій про зупинення реєстрації ПН) до ознак ризиковості здійснення операцій відносяться: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що зупинення реєстрації ПН/РК за цим пунктом відбувається у разі одночасного дотримання таких умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається та обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Подібні висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 27.04.2024 у справі № 460/8040/20, від 14.08.2024 у справі № 120/5503/23.
Натомість, як встановлено судом, надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникає можливість прояву нічим необмеженої дискреції.
Таким чином, вказані обставини, призводять до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не має змоги належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.
При цьому, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.04.2020 у справі № 819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а, від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21, від 18.05.2022 у справі № 500/3703/20.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежуються права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.06.2023 по справі № 500/2655/22.
Колегія суддів зауважує, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
Відповідно до п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520  (далі - Порядок № 520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Згідно з п. 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Так, на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних позивач направив контролюючому органу пояснення та документи в підтвердження вчинення господарської операції, зокрема: договір суборенди залізничних вагонів № 121021/ЦС від 12.10.2021; Додаткові угоди № 11 від 29.07.2022, № 12 від 30.12.2022, № 13 від 30.01.2023; акти прийому-передачі залізничних цистерн № 2 від 24.10.2021, № 21 від 24.10.2023, № 22 від 03.12.2023; акти виконаних робіт № 1 від 02.01.2023, № 66 від 31.01.2023, № 117 від 28.02.2023, № 118 від 31.03.2023, № 119 від 30.04.2023, № 120 від 31.05.2023, № 121 від 30.06.2023, № 122 від 31.07.2023, № 123 від 31.08.2023, № 124 від 30.09.2023, № 125 від 31.10.2023, № 126 від 30.11.2023, № 127 від 03.12.2023; платіжні інструкції № 471 від 18.10.2022, № 501 від 17.11.2022, № 515 від 12.12.2022, № 555 від 19.01.2023, № 570 від 02.02.2023, № 577 від 07.02.2023, № 585 від 14.02.2023, № 607 від 13.03.2023, № 635 від 10.04.2023, № 638 від 13.04.2023, № 650 від 04.05.2023, № 649 від 04.05.2023, № 663 від 01.06.2023, № 671 від 29.06.2023, № 899 від 11.08.2023, № 918 від 31.08.2023, № 927 від 25.09.2023, № 985 від 30.11.2023, № 1021 від 08.01.2024, № 1023 від 08.01.2024; реєстр платіжних доручень по ТОВ «Мелагрейн Центр»; договір оренди залізничних вагонів № 121021/ЦС від 12.10.2021; Додаткові угоди № 11 від 30.08.2022, № 12 від 30.12.2022, № 13 від 30.01.2023; Акт прийому-передачі залізничних цистерн № 2 від 24.10.2021; Акти забирання вагонів з оренди № 21 від 03.12.2023, № 20 від 24.10.2023; акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Анаіт Агро»  та ТОВ «Піллар Лоджистікс» за період 01.11.2022 по 31.03.2024; акт виконаних робіт № 7 від 02.01.2023, № 15 від 31.01.2023, № 42 від 28.02.2023, № 80 від 31.03.2023, № 114 від 30.04.2023, № 141 від 31.05.2023, № 162 від 30.06.2023, № 184 від 31.07.2023, № 203 від 31.08.2023, № 230 від 30.09.2023, № 270 від 31.10.2023, № 285 від 30.11.2023, № 308 від 03.12.2023; платіжні інструкції № 185 від 05.05.2023, № 192 від 18.05.2023, № 183 від 30.06.2023, № 226 від 17.07.2023, № 248 від 24.08.2023, № 257 від 08.09.2023, № 272 від 13.10.2023, № 327 від 19.01.2024; договір оренди нежилих приміщень № 17 від 24.04.2019; штатний розпис.
За наслідками розгляду поданих позивачем документів, відповідач направив йому повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, в якому запропонував надати копії первинних документів щодо постачання послуг.
Проте, в графі додаткової інформації податковим органом не зазначено які конкретні документи необхідно надати.
У відповідь на повідомлення позивач повторно надав акти виконаних робіт № 1 від 02.01.2023, № 66 від 31.01.2023, № 117 від 28.02.2023, № 118 від 31.03.2023, № 119 від 30.04.2023, № 120 від 31.05.2023, № 121 від 30.06.2023, № 122 від 31.07.2023, № 123 від 31.08.2023, № 124 від 30.09.2023, № 125 від 31.10.2023, № 126 від 30.11.2023, № 127 від 03.12.2023, які не прийняті податковим органом.
Натомість, Комісія ГУ ДПС у Харківській області прийняла рішення від 08.07.2024, якими відмовила у реєстрації спірних податкових накладних.
Згідно з п.10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Реєстрі в разі ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення,
Судом встановлено, що фактичною підставою відмови у реєстрації податкових накладних слугувало не надання платником податку, зазначених ГУ ДПС у повідомленні копій документів. 
Колегія суддів враховує, що надані позивачем додаткові документи не прийняті до розгляду податковим органом, який виходив з не виконання ТОВ «Анаіт Агро»  вимог повідомлень про необхідність надання додаткових документів.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що не прийняті ГУ ДПС до розгляду додаткові документи також подавались позивачем після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних.
Акти виконаних робіт є документами з постачання послуг, які запитував податковий орган у позивача та підтверджують надання ТОВ «Анаіт Агро» послуг з суборенди залізничних вагонів ТОВ «Мелагрейн Центр».
В свою чергу, відповідачами не обґрунтовано причин недостатності наданих позивачем копій документів та не конкретизовано які саме документи з постачання, окрім тих, що надавались підприємством були необхідні для реєстрації спірних податкових накладних.
В даному випадку, відповідачами обґрунтованих недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не зазначено у рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних.
Колегія суддів зазначає, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. 
Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. 
Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо наявності підстав для реєстрації в ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду, при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН.
У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинні бути вказані об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
У справі, що розглядається, з настанням першої події, із визначених пунктом  187.1 статті 187 ПК України (оплата послуг з суборенди та надання відповідних послуг) і було пов`язано складання спірних податкових накладних та подача їх на реєстрацію.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини цієї справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подані позивачем документи для реєстрації податкової накладної підтверджують зазначені у ній дані та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію в ЄРПН.
Доводи апелянта про те, що підставою відмови у реєстрації ПН слугувало не надання позивачем жодних документів на вимогу податкового органу, що свідчить про правомірність спірних рішень колегія суддів оцінює критично, оскільки, як зазначено вище, відповідач 1 у повідомленнях не конкретизував які саме документи з постачання мало надати підприємство, тоді як документи на підтвердження фактичного надання послуг надавались ТОВ «Анаіт Агро» після отримання квитанцій про зупинення реєстрації ПН.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 колегія суддів відхиляє з огляду на відмінність фактичних обставин у справах.
Так, у справі № 140/32696/23 податковий орган у повідомленнях конкретизував які саме документи слід надати для реєстрації податкових накладних, шляхом їх переліку у графі «додаткова інформація». У зв`язку із ненаданням відповідних документів Комісія ГУ ДПС прийняла рішення, оцінку яким надавав Верховний Суд.
Натомість, у справі, що розглядається відповідач 1 не визначив конкретного переліку документів, необхідних для реєстрації спірних ПН, а зазначив їх узагальнено «документи з постачання». Водночас, як вже зазначалось, запитувані документи надавались підприємством ще на етапі отримання квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних. 
Колегія суддів зауважує, що при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податковий орган не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів про ризиковість платника податку та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, а тому оскаржувані рішення відповідача підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника щодо помилкового застосування судом першої інстанції Порядку № 520, в редакції, що втратила чинність станом як на момент складання податкових накладних та подання їх на реєстрацію, так і на час прийняття спірних рішень.
Водночас, зазначені порушення, допущені судом першої інстанції не призвели до неправильного вирішення справи, а отже не є підставами для скасування судового рішення.
Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Податковим кодексом України  визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, а саме: зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2025 по справі № 520/35804/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.Г. Подобайло