П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/948/25	

Перша інстанція суддя Дубровна В.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Доброславському відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:
- визнання протиправною бездіяльність щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 , як боржника у ВП № 59195517;
- зобов`язання виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні № 59195517.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року позов залишено без руху.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року повернуто позовну заяву на підставі положень ч. 2 ст. 123 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, оскільки судом не враховано предмету спору у даній справі, а також факту наявності у позивача захворювань, факту перебування позивача за кордоном та повідомлених позивачем проблем в отриманні професійної правничої допомоги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду – скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що підставою звернення до суд з даним позовом є лист Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 листопада 2024 року, яким відмовлено позивачу щодо виключення його відомостей, як боржника у виконавчому провадженні № 59195517, з Єдиного реєстру боржників.
За наслідком з`ясування обставин справи та розгляду заяви позивача про поновлення пропущених процесуальних строків, судом першої інстанції зроблено висновок про пропуск позивачем без поважних причин встановленого 10-денного строку звернення до суду, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Згідно ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Між тим, згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про ОСОБА_1 , як боржника у ВП № 59195517.
В даному випадку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 09 січня 2025 року, а тому судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем пропущено встановлений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України 10-днний строк звернення до суду.
Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, якою повернуто позовну заяву за наслідком визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, право особи на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема обмеженим строком звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, що установлений чинним процесуальним законодавством.
В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що процесуальні строки звернення до суду у даній категорії адміністративних справ врегульовано положеннями ч. 2 ст. 287 КАС України.
При цьому, позивач самостійно зазначає, що у межах спірних правовідносин ним отримано лист Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13 листопада 2024 року, яким відмовлено у виключення його відомостей, як боржника у виконавчому провадженні № 59195517, з Єдиного реєстру боржників.
В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  дня отримання зазначеної відмови позивач вважається обізнаним про можливе порушення своїх прав та інтересів за наслідком перебування відомостей про нього у Єдиному реєстру боржників.
Між тим, колегія суддів наголошує, що повідомлена позивачем та встановлена судом відмова органу державної виконавчої служби щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про позивача, викладена в листі від 13 листопада 2024 року, окремо не оскаржується позивачем.
При цьому, колегія суддів враховує, що безпідставне перебування відомостей про позивача в Єдиному реєстрі боржників, може вважатися триваючим порушенням прав та інтересів позивача, оскільки воно тривало на дату звернення позивача до суду з позовом та наразі не припиняє свого існування.
Крім того, колегія суддів, з метою уникнення надмірного формалізму при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, повідомлених позивачем, враховує, що позивач мав статус особи з інвалідністю ІІ групи та тимчасово знаходився за межами України на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Враховуючи викладене, предмет спору, хронологію звернення позивача до суду, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин наявні підстави для поновлення позивачу встановлених строків звернення до суду.
Також, колегія суддів вважає, що встановлений процесуальним законом строк звернення до адміністративного суду не повинен використовуватись як засіб легалізації триваючого правопорушення та не повинен бути однозначною підставою для відмови у застосуванні державою примусових заходів, спрямованих на його припинення.
При цьому, вказаних обставин помилково не враховано судом першої інстанції, а як наслідок помилково позбавлено позивача права на доступ до суду та повернуто без розгляду вимоги позивача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної ухвали, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 121, 123, 308, 311, 320, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року, з направленням справи № 420/948/25 для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

            Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
            Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян