ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 серпня 2025 року           справа №200/622/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року (повне судове рішення складено 11 квітня 2025 року) у справі № 200/622/25 (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

                                                           УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (далі – ТОВ «Мегапром») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - Управління), в якому просило скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53 від 23.12.2024.
На обґрунтування позову посилається на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53 від 23.12.2024 є такою, що порушує права платника податку. Указує, що відповідачем безпідставно не зараховується платіж ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» по договору доручення з ТОВ «Мегапром» єдиного соціального внеску за листопад 2019 року в розмірі 23 553,28 грн за платіжним дорученням № 2923 від 20.12.2019. Водночас, посилається на наявність судових рішень щодо правомірності здійснення вказаного платежу в рахунок погашення зобов`язань зі збору з єдиного внеску ТОВ «Мегапром».
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Скасовано вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області № Ю-130-53 від 23.12.2024 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування частково на суму 23553 (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят три) гривні 28 (двадцять вісім) копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 9 ст. 25 Закону № 2464 – VI (у редакції, що діяла на дату вищезазначеної операції по сплаті з єдиного внеску ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» за ТОВ «Мегапром»), передача платником єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам була заборонена, крім випадків, передбачених законодавством. 

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 200/6420/20-а, яке набрало законної сили 03.02.2021, задоволено повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування частково вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2020 № Ю-130-53 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 23553,28 грн. Вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 06.03.2020 № Ю-130-53 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині суми в рахунок сплати єдиного внеску за листопад 2019 року в сумі 23553,28 грн визнано протиправною і скасовано.
Судом у вказаній справі встановлено наступне.
У межах виконавчого провадження № 58156111 на наявні в ТОВ «Мегапром» рахунки з 30.01.2019 накладений арешт.
18.02.2019 між ТОВ «Мегапром» та ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» укладений договір доручення № 18/02, згідно якого повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: сплачувати (перераховувати) заробітну плату, податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України, аліменти, пенсії, оплату листків непрацездатності, витрати на відрядження, матеріальної допомоги, витрати, пов`язані зі страхуванням, виконувати грошові зобов`язання по правочинам, в тому числі, але не виключно оплату витрат, пов`язаних з придбанням, продажем, конвертацією іноземної валюти та цінних паперів, витрати, пов`язані з погашенням кредитів та нарахованих по ним процентів, витрати, пов`язані з нарахуванням комісії та оплати за обслуговування по кредитам, оплату наданих нотаріальних послуг, отримувати грошові кошти на користь Товариства.
ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» по договору доручення з ТОВ «Мегапром» сплачений єдиний соціальний внесок за листопад 2019 року в сумі 23553 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2019 № 2923.
06.03.2020 ГУ ДПС у Донецькій області винесла вимогу про сплату ТОВ «Мегапром» боргу (недоїмки) № Ю-130-53 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 51719 грн. 77 коп.
Суд у справі № 200/6420/20-а дійшов висновку, що перерахування повіреним грошових коштів на сплату єдиного внеску від імені та за рахунок довірителя не суперечить положенням ч. 9 ст. 25 Закону України Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки таке перерахування не є передачею платником єдиного внеску своїх обов`язків зі сплати ЄСВ третім особам.
Також судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/3513/24 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії. Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53 від 11.03.2024 Головного управління ДПС у Донецькій області. Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області внести зміни до даних інтегрованої картки платника податку щодо фактичної сплати єдиного внеску, а саме: зарахувати єдиний соціальний внесок за листопад 2019 року в сумі 23553,28 грн, сплачений ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» від імені ТОВ «МЕГАПРОМ» платіжним дорученням № 2923 від 20.12.2019 на особову картку ТОВ «МЕГАПРОМ» (абзац третій резолютивної частини рішення суду).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2025 року у справі № 200/3513/24 задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі №200/3513/24. Змінено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/3513/24. Абзац перший рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/3513/24 доповнено словом «частково». Абзац другий рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/3513/24 викладено в наступній редакції: «Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області № Ю-130-53 від 11.03.2024 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 23553 грн. 28 коп.». В абзаці четвертому рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/3513/24 вислів «судовий збір в сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.» замінено на «судовий збір в сумі 451 (чотириста п`ятдесят одна) грн. 37 коп.». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/3513/24 залишено без змін.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до ІКП ТОВ «МЕГАПРОМ» за 2020 рік заборгованість з ЄСВ за листопад 2019 року у сумі 23553,28 грн частково погашена платіжним дорученням від 20.01.2020 №2980 в сумі 21084,80 грн. Також перераховані 20.12.2019 платіжним дорученням № 2923 кошти платником ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» у сумі 23553,28 грн. на виконання договору доручення №18/02 від 18 лютого 2019 року не зараховані відповідачем в рахунок сплати єдиного внеску позивачем та включені до складу боргу (недоїмки) в оскарженій вимозі.
У вказаній справі суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що сплачена ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» 20.12.2019 платіжним дорученням №2923 сума 23553,28 грн. із зазначенням призначення платежу: «…сплата на користь ТОВ «Мегапром» ЄСВ 22,0% за листопад 2019 року» безпідставно не зарахована відповідачем в рахунок сплати внеску та увійшла до суми боргу, визначеного спірною податковою вимогою.
23 грудня 2024 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53, за якою позивач має сплатити 374919,38 грн недоїмки з єдиного внеску. Вимога складена станом на 30.11.2024 на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС.
З розрахунку заборгованості до спірної вимоги випливає, що до вимоги включено недоїмки з єдиного внеску за листопад 2019 року в розмірі 2468,48 грн, сума операції (нарахованого єдиного внеску) 23553,28 грн.
Рішенням Державної податкової служби від 20.01.2025 № 1714/6/99-00-06-02-03-06, яке отримане позивачем 23.01.2025, залишено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.12.2024 № Ю-130-53 ГУ ДПС у Донецькій області без змін, а скаргу позивача без задоволення.
У наданій  відповідачем роздруківки з інтегрованої картки платника – позивача з єдиного внеску зазначено, що станом на 30.11.2024 недоїмка позивача з єдиного внеску становить 374919,38 грн.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності прийняття контролюючим органом вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).
Статтею 2 Закону № 2464-VI встановлено, що його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону, є страхувальником та на нього покладений обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за встановленою формою, виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.
Статтею 9 Закону № 2464-VI визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.
Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Отже, за загальними правилами податковий орган, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.
Згідно пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790), зареєстр. в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016р. №609/28739, (далі - Інструкція №449) органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Відповідно до п.4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Як встановлено судом, згідно даних ІКП позивача недоїмка з єдиного внеску станом на 30.11.2024 складала 374919,38  грн, яка виникла внаслідок несплати самостійно нарахованих сум єдиного внеску.
На підтвердження сплати єдиного соціального внеску за листопад 2019 року в розмірі 23553,28 грн. позивачем надано копію платіжного доручення від 20 грудня 2019 року № 2923, за яким ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» за договором доручення 18/02 від 18.02.19 на користь ТОВ «Мегапром» сплата ЄСВ 22,0% за листопад 2019, податок повністю перерах. до бюдж, без ПДВ».
Проте, перераховані 20.12.2019 платіжним дорученням № 2923 кошти платником ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» у сумі 23553,28 грн. на виконання договору доручення №18/02 від 18 лютого 2019 року не зараховані відповідачем в рахунок сплати єдиного внеску позивачем.
Суд зазначає, що, що сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не оспорюється сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464-VI.
У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі №2464 - щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника зі сплати єдиного внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим Законом способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справах № 817/85/16 (К/9901/22068/18) та №812/1281/17 (К/9901/39057/18).
Також суд зазначає, що протиправність не зарахування вказаної суми в рахунок погашення зобов`язання зі сплати єдиного внеску вже підтверджена рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 200/6420/20-а, яке набрало законної сили 03.02.2021.
Тому суд вважає, що сплачена ТОВ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ДОНБАС» 20.12.2019 платіжним дорученням №2923 сума 23553,28 грн. із зазначенням призначення платежу: «…сплата на користь ТОВ «Мегапром» ЄСВ 22,0% за листопад 2019 р.» безпідставно не зарахована відповідачем в рахунок сплати внеску і, відповідно, ця сума безпідставно включена до спірної вимоги як недоїмка (борг).
Водночас, суд зазначає, що у позовній заяві не наведено аргументів щодо протиправності спірної вимоги в іншій сумі 351 366,1 грн (374919,38 грн - 23553,28 грн).
Відтак спірна вимога є протиправною в частині включення до неї 23553,28 грн.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-130-53 від 23.12.2024 підлягає скасуванню в сумі 23553 грн 28 коп.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Порушень процесуального законодавства, пов`язаних з розглядом справи в спрощеному, а не загальному порядку, колегія суддів не вбачає. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року у справі № 200/622/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 21 серпня 2025 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                                   І. В. Сіваченко
                                                                                                              А. А. Блохін
                                                                                                                А. В. Гайдар