15.07.25
22-ц/812/1172/25
Провадження № 22-ц/812/1172/25         

П О С Т А Н О В А 
іменем України

10 липня 2025 року                                                      м. Миколаїв
справа № 472/1217/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О., 
розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс»
на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухвалене 29 квітня 2025 року суддею Тустановським А.О. в приміщенні цього ж суду, (повний текст складено того ж дня), у цивільній справі за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс»
до ОСОБА_1 
про стягнення кредитної заборгованості, 

у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У листопаді 2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 51 808, 23 грн кредитної заборгованості.
Позивач зазначав, що 29 березня 2024 року між ТзОВ " Укр кредит фінанс" та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1372-6741, за яким позичальниця отримала 13100 грн кредитних коштів на строк 300 днів, базовий період - 30 днів, промо – ставка – 1,75% в день, знижена % ставка – 2,50% в день, стандартна % ставка 2,5% на день. 
Позивач (через партнера АТ КБ «Приват Банк» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав позичальниці кредитні кошти на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті.
Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, ТОВ «Укр фінанс кредит» просило стягнути заборгованість, яка утворилася станом на 08 серпня 2024 року у розмірі 51 808, 23 гривень, з яких 13017 грн - за кредитом, 38 791, 23 грн заборгованості за процентами. 
У відзиві на позовну заяву відповідачка  ОСОБА_1 визнала позов частково, у розмірі заборгованості 13100 грн за тілом кредиту та 6 877, 50 грн відсотків. Посилалась на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Згідно п. 4.8 кредитного договору, базовий період складає 30 календарних днів, при цьому договір також містить умови, що строк кредитування складає 300 днів до 22.01.2025 року. При цьому у договорі зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 111350 грн. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 99947,24% п. 4.13 договору. З огляду на вказане, а також посилаючись на практику Верховного Суду, зазначає, що за змістом кредитного договору визначаються фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому у даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 30 днів та ціни кредиту 19977,5 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2025 року позов задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанси» стягнуто 19 894, 50 грн заборгованості, з яких 13 017 грн за тілом кредиту та 6 877, 50 грн за процентами, а також 930, 21 грн судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що визначення у кредитному договорі трьох строків, в межах яких здійснюється повернення кредиту, слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 14 днів та відповідної ціни кредиту у розмірі 6 877,50 гривень, які первинно узгоджувались учасниками.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ТОВ «Укр кредит фінанс», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, скасувати та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до п. 4.12. Кредитного договору строк кредитування складає 300 календарних днів з моменту перерахування коштів. Дата повернення (виплати) кредиту 22.01.2025 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. 
Відповідно до п.п. 2 пункту 2.1 Правил надання споживчих кредитів: «Базовий період сплати відсотків – проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказується у договорі».
Стандартна процентна ставка за договором становить 2.50% за кожен день користування кредитом, вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником кредитом за промо-ставкою, яка становить 1.75% за кожен день користування кредитом протягом перших 30 календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника скористатися такою послугою кредитодавця. 
Пунктом 2.3. договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально у п.5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту – 29.03.2024 року, останній календарний день першого базового періоду – 27.04.2024 року, сума кредиту – 13 100 грн. Нараховані проценти за користування кредитом – 6 877, 50 грн, разом до сплати – 19 977, 50 грн. 
Отже, зазначені вимоги мають рекомендаційних характер та застосовуються для стимулювання позивальника до погашення кредиту у найкоротші терміни.
З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо дійсного періоду нарахування процентів, оскільки за умовами договору строк кредитування становить 300 календарних днів, а строк 30 днів носить рекомендаційний характер для здійснення повного погашення кредиту.
Крім того, згідно наданого розрахунку заборгованості станом на 08.08.2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» здійснювало лише нарахування по процентам за користування кредитом, що відповідає п. 4.10. та 10.1. кредитного договору, та у строк договору (п. 4.12. Договору).
Узагальнені доводи інших учасників 
Відповідачка ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу посилалась на те, що договором визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 11 1350 гривень і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом в розмірі 98 250 гривень (п.4.13, 4.16 договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 99 947, 24 % (п.4.13 договору). Умови укладеного договору в частині річної процентної ставки 99947,24 % є не співрозмірними сумі отриманого кредиту у розмірі 13100 грн, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг.
Також посилалась на судові практику щодо відповідальності позичальника, за якою у разі, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Крім того наголошувала, що відповідач, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не змогла ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «Укр кредит фінанси», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, зокрема щодо дійсного періоду та розміру нарахувань за кредитом. Укладення нею даного договору перетворюється на непомірний тягар для відповідача, як споживача та джерело отримання невиправданих прибутків кредитором.
2.Мотивувальна частина
Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову у справі є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 51 808,23 грн, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.
Відповідно до приписів частини тринадцятої статті 7 ЦПК України  у випадках, коли розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що 29.03.2024 року між ТзОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1372-6741.
ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор С3123 для підписання кредитного договору №1372-6741 від 29.03.2024 року, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.
Згідно з умовами кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 13100 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; стандартна відсоткова ставка 2,50 % в день.
ТОВ «Укр кредит фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів.
ТОВ «Укр кредит фінанс» є фінансовою компанією, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК №116 від 01.08.2013 та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (надалі - Нацкомфінпослуг), згідно Розпорядження № 2401 від 08.06.2017.
 Згідно умов п. 4.13 договору про відкриття кредитної лінії №1372-6741 від 29.03.2024 року реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 99947,24 %.
Умови укладеного договору в частині річної процентної ставки (99947,24 %), які є не співрозмірними сумі отриманого кредиту у розмірі 13100 грн., суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи.
З цих підстав суд вважає, що доводи позивача не дають підстав вважати умови кредитного договору справедливими, а встановлену річну процентну ставку – розумною.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
 Крім того у договорі зазначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 111 350 грн і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом в розмірі 98 250 гривень (п.4.13, 4.16 договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 99947,24 % (п.4.13 договору).
За змістом кредитного договору визначаються фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в даному випадку спірні умови слід трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 14 днів та відповідної ціни кредиту у розмірі 6877,50 гривень, які первинно узгоджувались учасниками.
Отже, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 38 791,23 грн не є співрозмірною сумі кредиту у 13 017 грн, вона суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання нею зобов`язань за кредитним договором.
Позиція апеляційного суду
Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Факту укладення кредитного договору в електронній формі відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Невід`ємною частиною цього договору є правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить умови договору – реквізити сторін.
Отже, підписавши кредитний договір ОСОБА_1 підтвердила свою обізнаність про умови договору та прийняла їх. 
Волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником. Відповідачка з власної ініціативи звернулась за отриманням кредиту, отримавши від позивача всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.
За умовами договору відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 13 100 грн.
Відповідно до п. 4.12. Кредитного договору строк кредитування складає 300 календарних днів з моменту перерахування коштів. Дата повернення (виплати) кредиту 22.01.2025 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. 
Пунктом 2.3. договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого базового періоду строку кредитування (більш детально у п.5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту – 29.03.2024 року, останній календарний день першого базового періоду – 27.04.2024 року, сума кредиту – 13 100 грн. Нараховані проценти за користування кредитом – 6 877, 50 грн, разом до сплати – 19 977, 50 грн. 
У зв`язку з тим, що відповідачка не погасила кредит протягом першого базового періоду, у подальшому почали діяти інші, погоджені сторонами умови договору, а саме промо-ставка – 1,75%; стандартна відсоткова ставка - 2,50 % в день, з урахуванням строку кредитування - 300 календарних днів.
Крім того, у кредитному договорі сторони погодили розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовну вартість кредиту. Так, відповідно до пункту 4.13 договору реальна річна процентна ставка на дату його укладення складає 99947,24%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 111 350 грн і включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом в розмірі 98 250 гривень (п.4.13, 4.16 договору). 
Отже, нарахування кредитодавцем в межах строку дії договору 38 791, 23 грн заборгованості за процентами по кредиту відповідає орієнтовній загальній його вартості, що була погоджена сторонами договору та знаходиться в її межах.
Розмір заборгованості за відсотками розрахований позивачем, відповідачкою також не спростований, контррозрахунку стороною відповідачки не надано.
З урахуванням фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що кредитний договір укладено строком на 300 днів, він підписаний сторонами, що свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору. Умови договору викладено чітко та з повною інформацією стосовно умов кредитування, з якими відповідачка погодилась, підписавши договір. 
Також колегія суддів критично оцінює довід відповідачки про те, що вона, як пересічний споживач кредитних послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не змогла ефективно здійснити свої права бути поінформованою про дійсні умови кредитування ТОВ «Укр кредит фінанс», які викладені в декількох значних за об`ємом документах, які не містять прозорості та зрозумілості, оскільки за приписами статтей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Волевиявлення учасників договору було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Отже, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють договірні правовідносини, а тому ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, яке на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України слід змінити та стягнути з ОСОБА_1 31 913, 73 грн процентів за користування кредитними коштами.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягає стягненню судовий збір сплачений до суду першої інстанції у розмірі 1 492, 19 грн, та при поданні апеляційної скарги – 3 633, 60 грн, а всього 5 125, 79 грн. 
В іншій частині судове рішення залишається без змін.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
                               ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» задовольнити.
Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2025 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» 31 913 (тридцять одну тисячу дев`ятсот тринадцять) грн 73 коп кредитної заборгованості та 5 125 (п`ять тисяч сто двадцять п`ять) грн 79 коп судових витрат. 
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня  ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.

Головуючий                                        Н.О.Тищук
Судді:                                                Т.Б.Кушнірова
       Н.О.Шаманська

---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 15 липня 2025 року