Справа № 127/9588/25 
Провадження № 33/801/575/2025
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2025 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Кахно О. А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Балинського Богдана Валерійовича – на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
У постанові суду зазначено, що 24 березня 2025 року о 00 год 08 хв в м. Вінниці по вул. Келецька, 105, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч з вулиці Келецька на вулицю Воїнів Інтернаціоналістів, не надав переваги в русі транспортному засобу «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку, внаслідок чого виникло зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.
Не погоджуючись із вказаною постановою, захисник Бачинського М. О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
У апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд не звернув уваги на показання свідка ОСОБА_3 відповідно до яких водій ОСОБА_2 рухався зі значним перевищенням швидкості близько 110 км/год.
У висновку автотехнічної експертизи не встановлено категоричної вини ОСОБА_1 , а навпаки експерт дійшов висновку, що саме у діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку із виникненням ДТП.
Крім того, до апеляційної скарги долучено клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , який був очевидцем події, а також клопотання про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали із посиланням на викладені у ній підстави. 
ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували.
Заслухавши пояснення учасників справи та свідка, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Як вбачається із протоколу серії ЕПР1 № 280000, що 24.03.2025 року о 00 год 08 хв в м. Вінниці по вул. Келецька, 105, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч з вулиці Келецька на вулицю Воїнів Інтернаціоналістів, не надав переваги в русі транспортному засобу «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку, внаслідок чого виникло зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а. с. 1).
На а. с. 3 схема ДТП, на якій відображено місцерозташування автомобілів, місце зіткнення.
У письмових поясненнях, наданих працівникам поліції, ОСОБА_1 зазначив: «Я рухаючись по вул. Келецькій, повертав ліворуч на автомобілі «Nissan Leaf», відчув удар. Коли повертав, машина з`явилась дуже швидко, водій в`їхав у мене на дуже великій швидкості. Я коли повертав, встигав, але водій їхав так швидко і з`явився нізвідки, була дуже велика швидкість «Kia Sportage» білого кольору» (а. с. 4).
У письмових поясненнях, наданих працівникам поліції, ОСОБА_2 зазначив: «Я рухався на автомобілі «Kia Sportage», 2015 року випуску, по вул. Келецька в бік кінцевої зупинки тролейбуса на перехресті з вул. Воїнів Інтернаціоналістів мені поперек дороги виїхав «Nissan Leaf» і зупинився. Я не встиг загальмувати внаслідок чого сталася ДТП. Я рухався по головній дорозі прямо, «Nissan» робив лівий поворот з зустрічного напрямку руху» (а. с. 5).
У справі за клопотанням сторони захисту в суді першої інстанції було проведено судову інженерно-транспортну (автотехнічну) експертизу. 
Відповідно до висновку експерта № 892/25/21 від 28 квітня 2025 року:
1. В дорожній ситуації, відповідно відеозапису пригоди, водій автомобіля «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 16.13, а водій автомобіля «Кіа» д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 технічними нормами вимог п.п. 12.4, 12.3 ПДР України. 
2.3. Відповідно відеозапису з місця ДТП, при величині швидкості руху автомобіля «Кіа» перед ДТП, як на час появи його у полі зору камери спостереження, в діях водія автомобіля «Nissan Leaf», д.н.3. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 16.13, а в діях водія автомобіля «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічними нормам вимог п. 12.4 ПДР України. 
В залежності від можливого стану мокрого асфальтного дорожнього покриття, при чому ефективність гальмування автомобіля «Кіа» могла мати більшу чи меншу величину, в залежності від величини коефіцієнта зчеплення автомобільних шин з дорожнім покриттям, водій автомобіля «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 при значенні меншої можливої величини ефективності гальмування, створював небезпечну ситуацію для водія автомобіля «Кіа» і в його діях буде вбачатись невідповідність технічним нормам вимого п. 16.13 ПДР України як таких, що знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, а в діях водія автомобіля «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічними нормами вимог п. 12.4 ПДР України, як такі, що не знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. 
При значенні більшої можливої ефективності гальмування автомобіля «Кіа», водій автомобіля «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_1 не створював небезпечної ситуації для водія автомобіля «Кіа» і в його діях невідповідностей технічним нормам вимог п. 16.13 ПДР України, як таких, що знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається, а в діях водія автомобіля «Кіа» д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог п. 12.4 ПДР України, як такі, що знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.
Водночас судовим експертом у дослідницькій частині висновку було встановлено, що фактична швидкість руху автомобіля «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , становила 85 км/год. При відстані між транспортними засобами у 60,5 м та повному зупинному шляху автомобіля «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 , у 42,4 м, за умови його руху із дозволеною швидкістю 50 км/год та застосуванні екстреного гальмування, вказаний автомобіль беде мати можливість попередити зіткнення шляхом зупинки до смуги руху автомобіля «Nissan Leaf», д.н.з. НОМЕР_5 (а. с. 35-41).
Положеннями п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Пунктом 12.3. ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Як визначено в п. 16.13. ПДР України Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
На переконання апеляційного суду, наявними у матеріалах справи доказами вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю, а тому підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення немає.
Водночас апеляційний суд зауважує, що наявність невідповідностей ПДР України в діях водія ОСОБА_2 , не спростовує наявність вини ОСОБА_1 .
Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведено, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Викладені у скарзі твердження про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Балинського Богдана Валерійовича – залишити без задоволення. 
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                                 В. В. Оніщук