ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 677/968/23
Провадження № 22-ц/820/1436/25

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2025 року, суддя Вознюк Р.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

встановив:

В липні 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк», (далі – Банк), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення 3% річних в розмірі 3400,25 дол. США.
В обґрунтування вимог Банк зазначив, що 15.08.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №4-2008/81/22пвм, згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 26213,23 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13,5% річних.
15.08.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки №4-2008/81/22 ПВМ, за яким він несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором.
Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.01.2011 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по простроченому кредиту 7199 дол. США, заборгованість по кредиту строкову 17449,23 дол. США, заборгованість по процентах прострочену 5235,69 дол. США, заборгованість по процентах поточну 288,63 дол. США, а всього разом 30172,55 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмету застави у сумі 7055 грн., стягнуто з відповідачів на користь позивача солідарно судові витрати.
Вказане судове рішення на дату подачі позову відповідачами не виконано, а тому позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12.03.2017 по 09.02.2022 (включно) в розмірі 3400 дол. 25 цент. США, та судовий збір в розмірі 2684 грн.
Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.04.2025 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 3% річних у розмірі 3341,93 дол. США.
При вирішенні справи суд виходив з того, що у своїх позовних вимогах Банк просив стягнути з відповідачів заборгованість на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, в той час як Закон №540-ІХ, яким продовжено позовну давність, зокрема, за зобов`язаннями про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625 ЦК України, набрав законної сили 02.04.2020, відтак Банк має право на стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат, починаючи за 3 роки до дати набрання законної сили Законом № 540-ІХ, тобто за період з 02.04.2017 по 23.02.2022.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що станом на час розгляду справи судом було проведено істотне погашення боргу за рахунок майна та грошових коштів боржника. Стягнення 3% річних у зобов`язанні щодо сплати боргу, визначеного в іноземній валюті є несправедливим, оскільки істотна зміна валютного курсу створила непропорційне фінансове навантаження на боржника. Суд повинен був оцінити фактичний розмір збитків кредитора та встановити обставини справи з урахуванням усіх доказів у їх сукупності, а не автоматично застосовувати 3% річних, оскільки це нарахування має виключно компенсаційний характер та не є заходом штрафного чи карального характеру. 
У відзиві на апеляційну скаргу Банк підтримав оскаржуване судове рішення, зазначивши про відсутність правових підстав для зменшення розміру 3% річних. 
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про судове засідання був повідомлений у передбаченому процесуальним законом порядку 29.05.2025, подав до суду додаткові письмові пояснення та заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами. 
Оскільки зазначені ОСОБА_1 в заяві причини необхідності відкладення розгляду справи, а саме, у зв`язку із сімейними обставинами, не є поважними, колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 372 ЦПК України, вирішила провести розгляд справи за відсутності відповідача. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що у цивільній справі №2-11/11, за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про розірвання кредитного договору та припинення поруки, Красилівським районним судом Хмельницької області 11.01.2011 ухвалено рішення, яким позовні вимоги сторін задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по простроченому кредиту в сумі 7199,00 дол. США, заборгованість по кредиту строкову в сумі 17449,23 дол. США, заборгованість по процентах прострочену - 5235,69 дол. США, заборгованість по процентах поточну - 288,63 дол. США, а всього разом 30172,55 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов кредитного договору та договору застави щодо страхування предмета застави в сумі 7055,00 грн. Розірвано кредитний договір №4-2008/81/22пвм від 15.08.2008, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 
24.09.2021, на виконання вищевказаного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області відкрито виконавче провадження №66928390.
29.12.2021 постановою державного виконавця Красилівського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) виконавчий лист №2-11/2011, виданий 02.03.2011 Красилівським районним судом Хмельницької області, повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке було звернуто стягнення.
Станом на дату розгляду судом справи рішення суду у цивільній справі №2-11/11 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі не виконано.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №4-2008/81/22пвм від 15.08.2008, за несвоєчасне погашення кредиту та процентів сума заборгованості за період з 12.03.2017 по 31.12.2019 становила 23360,32 дол. США, станом на 09.02.2022 становить 20640,30 дол. США, загальний розмір заборгованості по сплаті 3% річних за період з 12.03.2017 по 09.02.2022 складає 3400,25 дол. США.
У листах від 12.06.2023, №№50508/652/2022, 50508/653/2022, ПАТ АБ «Укргазбанк» пред`явило вимогу відповідачам про сплату заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 в сумі 3400,25 дол. США.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України, зокрема, врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення. 
Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). 
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.
Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у справі №127/15672/16-ц погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.04.2018 у справі №908/1394/17, від 16.11.2018 у справі №918/117/18, від 30.01.2019 у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
З огляду на встановлені вище обставини справи, оскільки проведений Банком розрахунок заборгованості зі сплати 3% річних, складений по 23.02.2022, враховує часткове погашення позичальником боргу, що не було спростовано в суді, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати 3%.
В той же час слід зауважити, що вказаний вид цивільно-правової відповідальності не є неустойкою та не носить карального характеру, оскільки покликаний відшкодувати кредитору збитки, мінімальний розмір яких встановлений Законом. Враховуючи, що Банком проведено розрахунок відповідальності за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України з розрахунку мінімального розміру процентів, а саме 3% річних, підстав для його зменшення, з урахуванням принципів добросовісності та справедливості, не вбачається.
Посилання апелянта на сплату ним значної суми кредитної заборгованості, що, на його думку, є підставою для зменшення процентів, колегія суддів до уваги не приймає, позаяк доказів сплати боргу за рахунок земельних ділянок чи іншого майна боржників в період до лютого 2022 року матеріали справи не містять.
Судом першої інстанції правильно надано оцінку наявним у справі доказам, застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 липня 2025 року.

Судді:                                                                Р.С. Гринчук

                                                                       А.М. Костенко

                                                                       Т.В. Спірідонова